SVENSKA LEDAMÖTER 27 



blott ett finge på samma dag besättas, en bestämmelse som 

 man inom kort fann sig böra tolka så, att, under enahanda 

 förutsättning, särskild omröstning om hvarje till besättande 

 ledigt rum skulle företagas. 



I grundreglerna af d. 30 nov. 1820 togs steget fullt ut till 

 genomförandet af den helt visst riktiga principen, att försla- 

 gens upprättande borde förläggas till klasserna; där stadga- 

 des nämligen, att »förslag till besättande af ledige rum upp- 

 rättas inom classerne hvar för sig; och kan icke ledighet 

 inom en class öfverlemnas att af en annan class upptagas». 



I afseende å förslagens behandling inom klasserna och 

 valförrättningen inom akademien fastställdes 1820 i hufvudsak 

 samma ordning, som sedan dess alltjämt varit gällande. Dock 

 infördes först genom grundreglerna af 1842 rätten för aka- 

 demien att, om någon sådant yrkade, till klassen återremit- 

 tera ett afgifvet förslag, hvilket i grundreglerna af 1850 änd- 

 rades därhän, att hvarje från vederbörande klass inkommet 

 förslag skall genom omröstning godkännas att hvila till af- 

 görande i ett följande sammanträde, och att, i händelse så- 

 dant godkännande vägras, nytt förslag skall af klassen upp- 

 rättas. Dessa bestämmelser äro bibehållna i nu gällande 

 grundstadgar, hvilka närmare preciserat de förutvarande val- 

 bestämmelserna och tillagt några kompletterande stadganden, 

 af hvilka såsom det viktigaste kan framhållas, att vid själfva 

 valsammankomsten öfverläggning om de föreslagna ej må 

 förekomma. 



Också en ny klassifikation infördes genom grundreglerna 

 af 1820. Denna, enligt hvilken ledamöterna fördelades i nio 

 klasser, bär vittne om den förändrade uppfattning, som in- 

 trädt angående akademiens uppgift, och den däraf betingade 

 begränsningen af hennes verksamhetsområde: klasserna för 

 »hushållning och landtskötsel» samt för »handel och borger- 

 liga näringar > upphäfdes, och genom öfverflyttningen af ar- 

 betarne på dessa områden till en klass för »ekonomiska ve- 

 tenskaper» betonades vetenskaplighetens företräde framför den 

 praktiska nyttan såsom akademiens hufvudsyfte. 



Klassifikationen af 1820, hvars tillämpning bestämdes ge- 

 nom akademiens beslut d. 21 febr. 1821, ägde bestånd intill 

 dess i följd af nu gällande grundstadgar en ny klassindelning 

 infördes 1904. Klasserna ökades härvid från nio till elfva, 



