32 SVENSKA LEDAMÖTER 



af 1904. Enligt dessa skall akademien bestå af högst ett hun- 

 dra svenska samt ett hundra norska och utländska ledamöter. 

 I öfverensstämmelse härmed flyttades de sex då lefvande af 

 de 28 norrmän, som efter år 1814 invalts i akademien, från 

 den förra till den senare kategorien. En kungl. kungörelse 

 af d. 8 dec. 1905 har stadfästat akademiens beslut, enligt hvil- 

 ket ordet »norska» i den sist anförda rubriken bortfallit. 



I enlighet med den jämlikhetsprincip, som så starkt be- 

 tonades vid akademiens stiftelse, afgjordes ordningen mellan 

 de fem män, som infunnit sig vid hennes första samman- 

 komst, genom lottning; det sjätte rummet tilldelades den 

 då icke närvarande af stiftarne, CEDERmELM. Samtidigt be- 

 stämdes, att de invalda ledamöterna skulle taga plats i aka- 

 demien eftersom de blifvit personligen introducerade eller 

 svar ingått å till dem utfärdad kallelse. I följd häraf inträf- 

 fade, att de först invalda, Anders Celsius och Samuel Klingen- 

 STiERNA, erhöllo ordningsnumren 12 och 21. 



Den stadgade ordningen iakttogs dock icke undantags- 

 löst; sålunda bestämdes genom särskildt beslut d. 23 febr. 

 1745, att Carl Gustaf Tessin, som först detta år tagit sitt in- 

 träde, skulle, antagligen i följd af hans värdighet såsom riks- 

 råd, införas bland ledamöterna efter datum för det fyra år 

 tidigare skedda invalet. Då emellertid introduktionen snart 

 förlorade sin betydelse och de därvid iakttagna ceremonierna 

 kommo ur bruk, finner man, att redan från och med år 

 1745 valdagen med få undantag varit bestämmande för leda- 

 möternas ordningsföljd. Något försök att rubba denna ord- 

 ning torde ej ha förekommit mer än en gång, eller d. 4 

 april 1804, då Rosenstein påpekade det i hans tanke olämp- 

 liga i, att »rikets herrar och de förnämare i staten» på grund 

 af inval i sista eller 7:e klassen kunde komma sist i leda- 

 motsförteckningen; men »akademien tog detta mål i öfver- 

 vägande och beslöt efter någon öfverläggning», att man borde 

 bibehålla den i grundreglerna stadgade ordningen. 



Att ledamöternas namn skulle införas i en matrikel finnes 

 visserligen ingenstädes föreskrifvet; en sådan har dock antag- 

 ligen rätt tidigt anskaffats, men icke tagits i bruk, innan 

 den ansågs böra utbytas mot en större, mera dyrbart utstyrd 



