UTLÄNDSKA LEDAMÖTER 113 



anhöll, >att Academien måtte taga i öfvervägande om ej 

 hädanefter en emot denna omvänd ordning vore den rätta 

 att iakttaga, nämligen att lagen först uppläses och frågan 

 om personerna kommer sedan»; vidar hemställde han, »om ej, 

 häldre än att för särskilda tillfällen göra inskränkningar i 

 verkan af en lag, hvilken därigenom ändock slutligen måste 

 blifva alldeles upplöst, vore tjänligt, att Academien tydligen 

 bestämde att och när sådana modificationer kunde skäl igen 

 äga rum». Detta anförande bemöttes af herr Odhelius, som 

 gjorde gällande, att med Rumford »omständigheter vore in- 

 träffade, som rättfärdigade Academiens beslut att göra excep- 

 tion från en regel, som endast hade till ändamål att göra sig 

 underrättad om den föreslagnes förtjänster och värdighet att 

 kunna komma under omröstning». 



Den uppkomna tvistefrågan äfvensom andra vid tillfället 

 framkastade förslag föranledde beslut om en allmän revision 

 af bestämmelserna angående utländska ledamöters inval. Ett 

 af särskilda deputerade afgifvet betänkande i detta ärende 

 förevar förnyade gånger under år 1804, men återremitterades 

 eller bordlades och torde slutligen ha fallit i glömska. Nå- 

 got nytt val af utländska ledamöter förekom ej förr än 

 d. 19 nov. 1806 och synes då ha försiggått efter de gamla be- 

 stämmelserna. 



De på dem beroende missförhållandena torde nog ha varit 

 obestridliga och berättigat det klander, som Berzelius ut- 

 talat mot akademiens sätt att utöfva sin valrätt. Fullt exakt 

 har dock icke Berzelius relaterat omständigheterna vid valet 

 d. 15 dec. 1813, som han anfört för att illustrera dessa miss- 

 förhållanden.^ Han säger, att vid detta tillfälle erhöll i första 

 omröstningen pastorn i reformerta församlingen Catteau- 

 Calleville de flesta rösterna, och att åt denne, »en man utan 

 all egentlig vetenskaplig bildning», gafs företräde framför 

 Herschel, »ett af de mest lysande namn naturvetenskaperna 

 för det närvarande äga». Dagens protokoll talar dock ej om 

 mer än en omröstning, och i denna erhöll Herschel 13 röster 

 och Catteau 12.* Ej heller innehåller protokollet något om 



^ Sjålfbiogr. anteelcn., s. 115 och 213. 



^ Den »förnäme man», med hvilken Berzelius vid tillfället råkade i ordbyte, kan, att 

 döma af protokollets uppgift om de närvarande, näppeligen ha varit någon annan än presi- 

 denten Edelcrantz, men om honom kunde det säkerligen ej med rätta sägas, att han »mera 

 genom sin plats i staten än vetenskaplig bildning erhållit inträde i vetenskapsakademien». 

 Antagligen har Berzelius menat någon annan och genom minnesfel oriktigt relaterat det 

 passerade. 



Vet. Ak. Perton förleckn. g 



