Hodmj Seu^tnl 



VI. 

 ÄMNESSVENNER. 



Redan under de första åren af akademiens tillvaro an- 

 togos unga män till »elever vid akademien», en benämning 

 som inom kort utbyttes mot »ämnessvenner» och stundom 

 förekommer latiniserad till »academiae adscripti». 



Bristen på bestämmelser i grundreglerna om ämnes- 

 svennernas antagande, skyldigheter och rättigheter supple- 

 rades tid efter annan genom särskilda beslut af akademien. 

 Sålunda bestämdes d. 6 mars 1742, att »hädanefter ej någon 

 ämnessven utan omröstning skall antagas»; d. 7 dec. 1747, 

 »att ingen skulle antagas till ämnessven, som ej vist något 

 prof af sitt snille och håg för vetenskaper och derföre vore 

 känd åtminstone af en af Academiens ledamöter»; och samma 

 år, d. 19 dec, stadgades angående ämnessvennerna, »att de 

 äfven skulle föras upp efter Academiens fastställde classl- 

 fication; de, som redan vore antagne och de som vidare an- 

 tagas, skola vara föreslagne för någon viss class och hafva 

 en eller annans goda vittnets börd af samma class». 



Några år senare (1750 ^VO var frågan om ämnessven- 

 nerna åter före; i protokollet för denna dag läses: 



Herr Praeses hemställde Academiens ompröfvande, huruvida ämnes- 

 svennerna hädanefter måga antagas enligt 6 och 12 §§ af Academiens oeko- 

 nomiska grundregler genom votering eller ock om de, som hittills vanligt 

 varit, skola antagas utan votering, då de allenast af någon ledamot blifva 



