274 PRISBELÖNINGAR 



År 1908: 

 Gabriel Lippmann, professor i fysik vid universitetet i Paris, f. 1845, »för hans 

 på interferensfenomenet grundade metod att fotografiskt återgifva 

 färger ». 



År 1909, med hälften till hvardera: 

 Gugllelmo Marconi (uti. led. nr 581); och 

 Ferdinand Braun, professor i fysik vid vmiversitetet i Strassburg, f. 1850, 



»såsom ett erkännande af deras förtjänster om den trådlösa telegrafiens 



utveckling ». 



År 1910: 

 Johannes Diderik van der Waals, f. d. professor i fysik vid universitetet i 

 Amsterdam, f. 1837, »för hans arbeten angående gasers och vätskors 

 tillståndsekvation ». 



År 1911: 

 Willielm Wien, professor i fysik vid universitetet i Wiirzburg, f. 1864, »för 

 hans upptäckter angående värmestråhiingens lagar». 



År 1912: 

 Gustaf Dalén (sv. led. nr 765), »för hans uppfinningar af själfverkande regu- 

 latorer att i kombination med gasaccumulatorer användas till be- 

 lysning af fyrar och lysbojar». 



År 1913: 

 Heike Kamerlingli Onnes, professor vid universitetet i Leyden, f. 1853, »i an- 

 ledning af hans undersökningar öfver kroppars egenskaper vid låga 

 temperaturer, hvilka bland annat ledt till framställningen af flytande 

 helium». 



Nobelpriset i kemi: 



ÅT 1901: 

 Jaeobus Henrieus van't Hoff (uti. led. nr 495), »såsom ett erkännande af den 

 utomordentliga förtjänst han inlagt genom upptäckten af lagarna för 

 den kemiska dynam.iken och för det osmotiska trycket i lösningar». 



År 1902: 

 Emil Fischer (uti. led. nr 562), »såsom ett erkännande af den utomordentliga 

 förtjänst han inlagt genom sina syntetiska arbeten inom socker- och 

 purin-gruppema ». 



År 1903: 

 Svante August Arrbenius (sv. led. nr 704), »såsom ett erkännande för den 

 utomordentliga förtjänst han genom sin elektrolytiska dissociations- 

 teori inlagt om kemiens utveckling». 



