29 



laze car< a ova se recenica dalje motivira tim, da je car cuvar narodnog 

 imetka. 



U HIasi-kitabu, u odlomku o prodaji, nalazi se jos i ovaj aksiom, koji je 

 znacajan: kada umre gospodar zemlje, sultan ce ju pridrzati ili uzeti harac od 

 njene vrijednosti. 



Vakufske zemlje. 



Uz spomenute tri vrsti zemalja (haracku, desetinsku i mirijsku) imala je u 

 islamskom svijetu osobitu vaznost zemlja, koja se zvala erazi mevkufe, to ce 

 reci vakufska zemlja. Vakuf je zaklada, sto bi ju pojedinac za sva vremena 

 opredijelio u dobrotvorne, vecinom religiozne svrhe a odnosni dokumenat — 

 vakufnama — sastavio bi se pred serijatskim sudom te bi se imetak, koji je bio 

 objektom vakufa, predao u ruke imenovanom muteveliji — staratelju — , koji je 

 njime imao strogo po ustanovama vakufname upravljati. 



Po serijatskim propisima mogao se samo mulkovni imetak uvakufiti, ali vec 

 u ranije doba obicavalo se uvakufljivati i erazimirijski posjed. To je bilo po 

 drzavu, odnosno po spahije, dosta znatna steta, jer su vakufi bill, obzirom na 

 humanitarnu i religioznu namjenu, oprosteni od desetine a fiskus je uvakufijenjem 

 naravski gubio znatan dio prihoda od erazimirije. Da se to sto vise ogranici, 

 odredio je sultan Osman, da se samo ona erazimirija, za koju bi sultan posjedniku 

 izdao posebnu mulknamu te bi ju njom proglasio mulkovnim vlasnistvom, moze 

 uvakufiti a od onih vakufa, koji nisu uvakufljeni na osnovu mulkname a objekt 

 im je erazimirija, da se ima naplacivati desetina. 



Institucija vakufa posluzila je neki put za to, da se pod izlikom dobro- 

 tvorne zaklade obiteljski posjed na nacin fideicommissa ocuva od raskomadanja 

 i od alienacije. Ovakove vakufe uvakufljavale su cesto odlicnije bosanske ple- 

 micke obitelji, da osiguraju obiteljski posjed svom potomstvu a zvali su se zato 

 evladijet-vakuf t. j. djecinji vakuf. Imetak, koji bi se uvakufljavao, sastojao se 

 obicno od veceg zemljisnog kompleksa i od nekretnina a u vakufnami odreden 

 je — kao puki pretekst — samo koji neznatni dio prihoda u dobrotvorne svrhe 

 a ostalo uzivao je mutevelija, koji je imao biti direktni potomak vakifa. Muteve- 

 lija imao je pravo dozivotnog uzitka, ali uvakufljeni imetak nije smio ni proda- 

 vati ni opterecivati niti njime provesti transakciju, koja bi bila u opreci sa vakuf- 

 namom ili bi vakuf dovodila u opasnost. I bas ovakim evladijet-vakufima zahva- 

 Ijuje pogdjekoja plemicka kuca, da se je kroz vijekove i burna vremena odrzala 

 u nekom blagostanju do danasnjega dana. 



IV. DruStvena struktura u Turskoj. 



Turski demokratizam. 



Socijalna organizacija Turske bila je u mnogo cemu razliSna od one u 

 ostalim zemljama evropskim. Prije svega valja istaknuti, da stari turski ustav 

 ne pozna pojma bastinskog plemstva ili uopce razlikovanja drustvenih kasta, 

 kojima pojedinac pripada od poroda. Nema na svijetu, niti je ikada bilo drzave, 

 u koje bi bio demokratski princip onako dalekosezno proveden kao bas u Turskoj. 

 U stotine i stotine prilika dokazala je turska povijest, kako se u njoj sin naj- 



