32 



Ako raja postane mujezin ili kajim (staratelj dzamije), uzimlje mu se /-esm/ 

 benak, ali ako je na tu sluzbu imenovan carskim beratom, onda je oprosten. Ni 

 od raje, koja bi postala kadija, muderiz ili mulazim, ne uzimlje se ni resmi 

 benak ni resmi mudzered tako dugo, dok je u sluzbi ili dok sa nje ne bude 

 svrgnut. Po kanunu za bosanski vilajet bili su imami, hatibi i mujezini, dok osobno 

 vrse svoju sluzbu, izricno oprosteni od rajinskih daca (rusumi reijet), od carskih 

 nameta (avarizi divanije) i od obicajnih poreza (tekalifi urfije) i to »jer su oni 

 prethodnici naroda«. 



Ovaj obzir prema duhovnom zvanju nije se ogranicavao na islamsko 

 svecenstvo, nego i na krscansko, jer zakon ustanovljuje, da se od krscanina (zimi), 

 koji je upisan u tefteru kao raja a poslije postane svecenik, doduse uzimlje harac 

 i spendza, dok je svetovnjak, ali kada postane fratar te u manastiru zivi od 

 milostinje naroda, ne uzimlje mu se nista. 



Za bolje prosudivanje, kako su Turci kulturnu misiju znanosti kud i kamo 

 bolje ocjenjivali, nego li suvremeni kulturni Evropljani, vrijedno je osobito 

 istaknuti i tu cinjenicu, da se ni resmi-benak ni resmi-mudzered^) nije pobirao od 

 ucenjaka (danismend), ali samo tako dugo, dok bude znanstveno radio, a ako 

 to zanemari, makar i bio glasovit, uzimlju mu se opet rajinski resmovi. 



V. ViteSka i vojniCka lena. 

 Prve turske feudalne ustanove. 



Semitskom svijetu, a prema tom i islamu bijase feudal ni lenski sistem 

 nesto posve nepoznata. To je bila institucija, sopstvena arijskim narodima, njima 

 karakteristicna odlika, koja se je dakako u raznih naroda, u raznim zemljama i 

 vremenima razno razvijala, ali je ideja, da se vojnickom sluzbom stice pravo 

 na zemljisni posjed i njegov uzitak, ostala u glavnom u svih ista. Arapi, nosioci 

 islamske kulture, sve dok nisu dosli u doticaj sa arijskim narodima, poznavali 

 su samo cisto alodijalno zemljiste, komu je vlasnik bio neograniceni gospodar, 

 a u doba halifa im feudum i lenski posjed nije bio poznat, niti se je tadanje 

 islamsko — serijatsko — zakonodavstvo moglo obazirati na pravno uredenje ove 

 vrsti zemalja. Tek kada su Arapi svoju vlast protegli i na dio Perzije, koju 

 su nastanjivali arijska plemena, upoznali su se sa lenskim sistemom, koji je tamo 

 bio proveden vec od Kobada i koga je Justinijanov suvremenik, mitickim plastom 

 zaodjeti Hosroe Nusirvan, jos vise usavrsio, jer je sveo u tijesnu vezu vojnicke, 

 agrarne i financijalne institucije a da podloga ovim reformama bude cvrsca, 

 proveo je prvi opsirni kataster zemalja. 



Kada je Osmanbeg, praotac kuce otomanske, koga je posljedni seldzucki 

 sultan Alaeddin imenovao lenskim knezom u Karadzahisaru, osnovao otomansko 

 carstvo, uvidio je veliku vaznost feudalnog sistema po narod skroz ratoboran 

 te je poprimio glavnije od tih institucija. Tako je god. 701. (1301. /2.), da osigura 

 vlast svojoj dinastiji, porazdijelio kao leno svojim sinovima najvaznije sandzake: 

 bivse svoje leno u Karadzahisaru, koje se zvalo i Sultan-'uni, dao je sinu 

 Orhanu, Eskiseher Kenezalpi, In'uni Joguralpi. Jarhisar Hasanalpi a Inegjoli 

 sinu Torgudalpi. 



') O ovim i drugim porezima raje biti tt govora dalje. 



