44 



tamo odredeno i zapisano a od zemljiSta, koja su ovako odredena kao vojnikluk, 

 ne uzimlje se ni desetina ni resum. Teskere, sto bi ih izdavali sluge, podcinjeni 

 vojnickom begu, nemaju vrijednosti. Od njiva, koje bi vojnikluku poslije pridoSle, 

 daje se od zita u ime desetine i salarije od osam jedan. 



Za zemlje, koje se iskrce na spahinskom tlu i na kojima se poslije zasadi 

 vinograd i basca, daje se desetina. 



Osim ovih privilegija imali su vojnici jos i druge. Tako nisu bili duzni placati 

 tako zvani resmi-fuci (porez na burad) osim od vina, iscijedena od grozda, sto 

 bi izvana kupovali. Na svojoj zemiji imao je vojnik dapace pravo pobirati i dese- 

 tinu u slucaju, ako bi ko drugi, bio musliman, bio krscanin, vojnicku zemlju 

 obradivao, piacao mu je desetinu a ako nije htio, mogao ga je protjerati. 



Kanuni dzedid, po kodeksu redigovanom 15. zilkadeta 1132. (19. sept. 1726.), 

 ima vojnikluku ove ustanove, slicne gornjima ali preciznije izrazene: 



»Ako se prekobrojni vojnici spahiji upisu kao raja, daju porez za 

 globe i kazne, onom, kom je zapisana spendza od 25 akci i baduhava 

 a desetinu onom, na cijoj zemiji stoje. Ako imadu janjadi, daju ovcarinu 

 onom, kome je zapisana, a ako imadu mlinove, daju i od njih porez i 

 po zakonu sve ostale obicajne poreze kao i raja. 



»Drugi zakon. Zemlju, koja je zapisana uz vojnikov vojnikluk, nije 

 dozvoljeno davati kome drugom a ako bi na koji nacin bila uzeta, vraca 

 se natrag vojniku i nije dozvoljeno, protiviti se tomu, jer da je dugo u 

 posjedu i nastala zastara. Ako bi ju on za svoga sluzbovanja kome 

 davao i ako bi ju za svoga sluzbovanja htio opet vratiti, mjerodavan je 

 onaj uvjet i ugovor, koji je ugovoren. 



»0d zemalja vojnikovih, koje pripadaju vojnikluku, ne uzimlje se 

 desetina, ali ako bi posjedovao zemlju, koju je izvana iskrcio, daje dese- 

 tinu onome, na cijem bi zemljistu bila a kada se pobiru porezi zakon je, 

 da za nju daje i poreze. 



»Zakon o vojnickom vinogradu. Oni vinogradi i basce, koji 

 sacinjavaju vojnicku bastinu te su zapisani vojniku, ne ulaze u miraz, 

 oni ne pripadaju mirascijama, nego se predaju vojniku, koji bi se poslije 

 zapisao. 



»Zakon o vojniku. Posto su sinovi, braca i ostala rodbina vojnika, 

 koji se nebi upisali u sluzbu u carskoj konjusnici, podvrgnuti haracu te 

 bi se spahija, kada bi se popisivao harac, u njih mijesao, nema ih spahija 

 napastovati, zapisujuc im harac, tako dugo, dok mu se ne zapisu kao raja. 

 Spendze ovakovih su sandzakbegove. 



»Zakon o odstupu vojnika. Prekobrojni vojnici neka se ne upisu 

 u harac i neka ne drze samostalnu rajinsku bastinu niti je dozvoljeno, 

 nametati im rajinsku sluznost; vojnik ne ulazi u rajinski stalez i ako mu 

 se nametne harac. Ako nastane nestasica vojnika, popunjuje se s ovima. 

 Na vojnicku djecu ili rodbinu i njima slicne, dok god se ne upisu kao 

 raja, ne namece se ni spendza ni rajinski namet. 



»Zakon o vojnickom resmu. Ako sa zemljama jednog vojnika 

 budu pomijesane i zajednicke zemlje njegova brata, koji je raja, a ne 

 bude im ustanovljena granica, odlu5i se od onih zemalja ona koliCina, 

 koja po zakonu doticnog vilajeta odgovara jednoj vojnikluk-bastini te se 



