64 



prelaziti, ali kasniji kanuni sti to promijenili u toliko, da u slucaju, ako bi otac 

 i sin bili razne vjere, sinu ide pravo nasljedstva uz tapijsku pristojbu. Ovaku 

 ustanovu ima i sarajevska kanunama. 



Kceri ne priznaje Sulejmanov zakon pravo bastinstva na ocev cifluk, 

 jer zensko celjade po starim nazorima ne moze cifluka ni kupovati, ali je kcerino 

 prece pravo na ocev cifluk, naravski, ako nije bilo sina, statuirano vec fermanom 

 od pocetka zilkadeta god. 985. (= 1577.) i to s razloga, sto se uvazavalo, da bi 

 u njive, sto bi ih pokojnik iz sume i divljacine iskrcio, ulozio ne samo svoj trud, 

 nego i svoj novae te bi bilo nepravedno, da se plodom njegova rada koristi ko 

 drugi a kci da izide praznih ruku. Zato je kceri priznato pravo, da moze zahtijevati, 

 da se ocev cifluk predade njoj, all uz uvjet, da plati spahiji onu tapijsku pristojbu, 

 sto bi ju procijenili »ne prist rani muslomani«, dakle kako narod veli: 

 dobri Ijudi. Ali posto se je dogadalo, da bi spahije u slucaju, kada kci nebi 

 odmah najavila svoje pravo, izdavali ovaka mahlul zemljista drugima, to je 

 pocetkom ramazana 1014. (= 1605.) izasao ferman, kojim se ustanovljuje, da kci, 

 ako je malodobna, ima pravo u roku od lOgodina zahtijevati pravo a zemljiste, 

 ako se medutim dalo drugomu, da joj se ima vratiti. 



Da se ukloni zloporaba, koja bi mogla otale nastati, da bi »nepristrani« u 

 prilog spahiji tapijsku pristojbu previsoko procijenili, izdan je god. 1042. ferman, 

 koji odreduje, da tapijska pristojba, sto bi se uzimala od kceri ili od brata pokojnog 

 posjednika zemljista, ne smije prelaziti vrijednost jednogodisnjeg prihoda 

 doticnog zemljista. 



Brat, ako nije bilo precih nasljednika, imao je pravo na mahlul zemljiste 

 plativ tapiju, a po bosanskoj kanunami, ispisanoj po nalogu zaima Besareta od 

 pisara defterihakanije Mustafe godine 973., nisu se, kao u mirazu, razlikovala 

 braca od polubrace. I ako su braca kao bastinici zajednicki posjedovali ocev cifluk 

 te bi jedan umro, valjalo je drugomu po istoj kanunami za bratov dio platiti 

 tapiju. 



Sestrino pravo na cifluk statuirano je godine 1010. (= 1601./2.) i to pod 

 uvjetom, da stanuje »na j'urtu«, to ce reci na istom selistu i da bude neudata ili 

 razvjencana a i njoj su imali ustanoviti tapijsku pristojbu nepristrani muslomani. 

 Fermanom od 20. sevala 1012. (= 1604.) ukinut je uvjet, da sestra stanuje na 

 selistu te se od nje samo zahtijeva, da stanuje u onom kraju (»mahali»). 



15. zilkadeta 1017. (= 1608.) izdao je sultan Ahmed ferman, kojim se odreduje, 

 da zemljiste, koje je postalo tapuje mustehak, ako pokojnik nema ni sina ni kceri 

 ni brata ni sestre, daje njegovu ocu ili ako njega nema, majci a tapijsku 

 pristojbu imadu i u tom slucaju procijeniti nepristrani Ijudi. 11. zilkadeta 1010. 

 (= 1602.) priznat je majci rok od 10 godina iza sinovljeve smrti, da iste svoje 

 pravo na njegov posjed. 



Takozvani Kanuni dzedid (novi zakon) od godine 1018. (= 1609.) proteze 

 ovo pravo u natrag i na treee koljeno te priznaje, ako nema precih pravnih 

 nasljednika, i djedu umrlog zemljevlasnika pravo reklamacije cifluka, koji bi 

 smrcu postao mahlul. To pravo mogao je on u roku od 10 godina iza smrti 

 reklamirati a tapiju imali su procijeniti opet nepristrani muslomani. 



1033., sredinom muharema, izdan je napokon ferman, kojim se zajamcuje 

 pravo kooptacije na ispraznjeni cifluk i. suseljanima, ako nema precih 

 nasljednika, naravski i njima uz tapiju. 



