67 



Tapija. 



Ako jednom zemljistu nestane posjednika, odnosno direktnog pravnog nasljed- 

 nika muskog, to ce reci, ako ono po evropskoj terminologiji pripane kruni ili 

 drzavi, postaje ono, kako rekosmo, po terminologiji turskih agrarnili kanuna 

 mahlul (ispraznjeno) i uslijed toga tapuje mustehak ili mustefiiki-tapa, to jest 

 »potrebno tapije«. 



Jedno od najvaznijih prava spahije, po komu se vidi, da on u agrarnim 

 stvarima u prenesenom djelokrugu zastupa drzavu, je to, da on ovakova mahlul 

 zemljista kao i nove krcevine moze izdavati pod tapiju. 



Pod t a p i j m ^) danas se obicno razumijeva onaj dokumenat, kojim se 

 dokazuje posjedovno pravo na jednu agrarnu nekretninu, ali to nije tocno, jer 

 tapu je ona pristojba, sto je spahija pobire, ako komu podijeli pravo posjeda. 

 Ova se pristojba zato zove i resmi-tapu ili tapu-resum a u kanunima definira se: 

 jjL^j t^L^^\l» (3^^ ^j.^ ^j^j j,^ = tapuresmi jerin tesarufi mukabelesinde virilur: »ta- 

 pijska pristojba daje se kao ekvivalenat za zemisnlji posjed«. Obicno 

 se ova pristojba tumaci kao Af ol^l = idzate muadzele ili najamnom nastupninom 

 a obrazlaze se to tim, da je erazimirija carsko vlasnistvo, koje se ne moze pro- 

 davati. Da se u ime idzare muadzele kod prenosa agrarnih nekretnina placa 

 tapijska pristojba, to je vec sultan Murat u svojoj kanunami ustanovio. 



Dokumenat, koji se stranci, kojoj se podijeli posjed jednoga zemljista, izdaje, 

 zove se tapu nam a a nju je izdavao spahija a ne, kao kod ostalih kupoprodajnih 

 ugovora, kadija. Doduse u prvo doba iza osvojenja Bosne imamo u najstarija 

 dva sidzila sarajevske mesceme pocesto zabiljezeno ovakih hudzeta, ali je ta praksa 

 nezakonita te su o tom izdane vec prije navedene fetve sejhulislama, na osnovu 

 kojih se valijama i kadijama brani, da izdaju dokumente o ovakim prodajama. 

 Na osnovu ovih fetava ukinuta je ta praksa i u Bosni te su samo spahije izdavali 

 strankama tapuname i naplacivali od njih pristojbu. 



Tapijskom pristojbom stice se ne samo pravo posjeda, nego i pravo nasljedstva 

 u onom obsegu, u kojem je to dozvoljeno ustanovama zakona te ova pristojba 

 u neku ruku predstavlja ono isto, sto i njemacki »Erbbestandsgebuhr«. 



Visina tapijske pristojbe nije uvijek jednoliko zakonom ustanovljena. U slu- 

 cajevima, kada zemlja ima da prede na zensko celjade, kcer, sestru ili majku, 

 ustanovljuje se tapija po procjeni nepristranih muslomana ili u onoj visini, kako 

 bi ju ko drugi ponudio. Ovo potonje je dakle pravo prvokupa a pod istim uvjetom 

 mogli su dobivati cifluk i drugi posjednici tapijskog prava, koji sa pokojnikom 

 nisu u srodstvu. Mirascijama, to jest posjednicima mulkovnog imetka na doticnom 

 cifluku, pausalirana je tapijska pristojba prema vrijednosti u visini od 500, 1000 

 i 1500 akci, a kada bi spahija davao cifluk komu, ko nema nikakova prava 

 nasljedstva ni precega prava, odmjerena je pristojba u visini jednogodisnjeg prihoda. 



U slucaju svojevoljne prodaje cifluka ili tocnije, po smislu kanuna, u slucaju 

 cesije (firaga) posjeda, bijase kupac duzan — kako sam to nasao u mnogo starih 

 tapunama i kako to Tefkija u jednoj svojoj fetvi razlaze — davati spahiji desetinu 

 od uglavljene kupovnine. 



>) Tapu izvodi Hammer Purgstall od grckog xo%oq, — zemlja, Zenker opisuje znaCem'e sa 

 •die amtliche Bescheinigung zu Recht bestehenden Qrundbesitzes*. Po iijemu tapu prvotno znaCi 

 stovanje, poklonstvo. 



