74 



vremena protekli Bosnom. 7, ramazana 1274. (2. maja 1858.) izdan je pod imenom 

 Arazinizamnama^) opsirni agrarni zakonik takozvani ramazanski zakon, kojim 

 se ovo pitanje definitivno i dosta opsirno rijesava. Taj zakon postao je teme- 

 Ijem za buduce prosudivanje agrarnih prilika u turskoj carevini a ima i danas jos 

 u Bosni zakonitu vrijednost. 



Funkciju spahije kao sahibi erza, to ce reel kao predstavnika drzave u 

 pitanjima agrarnopravnim, preuzimlje od sele tapumemur ili malmemur — grun- 

 tovnicar. U ramazanskom zakonu njegov djelokrug doduse jos nije potanko odreden, 

 ali je oznacen u posebnoj tapunizamnami od 8. dzemazuevela 1275. (15. dec. 

 1858.) Tapumemur ili malmemur za vilajet bio je tefterdar, u okruzju i kotaru 

 okruzni, odnosno kotarski maimemur, koji su odsele intervenirali kao drzavni 

 organi kod kupoprodajnih, bastinskih i drugih transakcija, kojima je objektom 

 bilo kakovo zemljiste^). Ti memuri dakako nisu kao ni spaliije mogii samovoljno 

 raspolagati drzavnim zemljistem a da se predusretne svakoj zloporabi u njiliovom 

 zvanju, zabranjuje § 88. ramazanskog zakona narocito, da tapumemur u svom 

 uredovnom podrucju ne smije kupovati mahlui-zemiju ni za se, ni za svoju djecu, 

 bracu, sestre, oca, majku, zenu, dapace ni za roba svoga a ako bi njemu ili 

 komu od svojte pravo tapije pripalo po bastinstvu, imao mu je tapunamu izda- 

 vati i pristojbu odmjeriti koji drugi tapu-memur. 



Spahije, liseni funkcije sahibierza, izmirili su se vremenom vec radi toga, 

 sto vojnicka duznost vise nije teretila njihova ramena sama a pogotovo, kada 

 im je § 129. ramazanskog zakona kao privatno vlasnistvo zajamcio one »hasa- 

 zemlje« i bastine, koje su prije tanzimata posjedovali po svom svojstvu kao 

 spahije i koje su zajedno sa sluzbom prelazile na drugog spahiju. Isti paragraf 

 zajamcuje i bivsim vojnicima vojnikluke i zemlje, sto su im u prijasnje vrijeme 

 izdavali sumske age (koru-agalar)^) sa tapijom pa je tako zadovoljeno i zahtje- 

 vima manjih lenskih posjednika. 



Ramazanski zakon osniva se u giavnom na temeljnim naceiima, na kojima 

 se osnivaju i stari turski agrarni kanuni, ali sto je tamo dosta nepregledno poba- 

 cano u raznim, vecinom rukopisnim kodeksima, svedeno je tu u preglednu formu, 

 koja odgovara naravi citave materije. Tako se u prvim paragrafima dijeli zemija 

 na pet vrsti: erazi memluke, e. emirije, e. mevkufe, e. metruke i e. mevat, a znacenje 

 svake se tocno definira. 



1. Erazi memluke su mulkovne zemlje starijih kanuna; u nje se racunaju 

 kucista u gradovima, kasabama i sehma i pola dunuma oko njih za avUju ih vrt; 

 dalje onaj dio bivse erazi mirije, koji je od nje, dozvolom serijata, odcijepljen 

 te se moze kao mulk upotrebiti, poklanjati, prodati, uvakufiti i t. d. i napokon 

 erazi usrija i erazi haradzija starih kanuna, koje ali u ovo doba imadu samo 

 teoretsko znamenovanje. 



*) Stampana u »Dusturu« str. 16. i dalje. Opsirni itomentar ovom zakonu napisao je H. M. 

 Zijauddin Turkzade a taj komentar je preveo na hrvatski Asim ef. Skaljic te je taj pri- 

 jevod litografski stampan kao rukopis u Sarajevu 1903. 



*) U arhivu zem. muzeja u Sarajevu ima originalni otpis ministra katastra (tefterihakanije) 

 od 14. rebiulevela 1291. (2. juna 1874.), u kojemu se odreduje, da u Bosni kod otudivanja zemljista 

 vrse funkciju sahibi-erza u giavnom gradu zemaljski ravnatelj financija, u okruzju financijalni 

 direktor a u kotaru poreznik. Oni imadu prisustvovati kod upravnog vijeca, gdje se otudivanje 

 zemalja obavlja. 



') To su stari vojnikluci i filuridzijske zemlje. 



