76 



vati za dozivotnu rentu (§ 114.)^), a pravo zaioga na njoj je vrlo ograniceno 

 (§§ 116., 117.). 



I pravo diobe erazi mirije ograniceno je u toliko, sto se dioba smije pro- 

 vesti samo dozvolom drzave i to samo onda, ako su dijelovi dosta veliki a da 

 od njihova prihoda pojedinac moze da zivi (§ 15.). 



Zanimiva je i ustanova § 20., koja veli, da neko, koji sjedi na neCijoj zemlji 

 10 godina bez zabrane vlasnika, postaje vlasnikom, ako ne prizna, da ju je uzur- 

 pirao. Nasuprot tomu ne stice kmet, makar sjedio 10 ili 2v5 godina na aginoj 

 zemlji, time nikakovo pravo posjeda (§ 23.). 



Pravo posjednika tapijske zemlje zasticeno je nizom posebnih ustanova. Tako 

 nema na tudoj njivi niko pravo pase (§ 24.), ne smije na tude drvo nasaditi kalem 

 (§ 27.), u privatnoj sumi nema osim vlasnika niko prava sjece. Na zemlju, obraslu 

 sumom, placa se samo zemljarina (idzarei-zemin) a od drvljadi desetina (§§ 28. — 30.). 

 Na tudoj zemlji sagradene zgrade moze vlasnik zemlje privolom memura oboriti, 

 osim ako je sagraditelj bona fide od drzave kupio tu zemlju. U ovom slucaju, ako 

 je vrijednost zgrada veca od vrijednosti zemlje, mora vlasnik zgrade da prekupi 

 zemlju a u protivnom slucaju moze vlasnik zemlje otkupiti zgrade (§ 35.). 



II. odsjek odreduje pravo raspolaganja sa erazimirijom, koju vlasnik samo 

 sa privolom memura moze prodavati, poklanjati, zamijenjivati i dijeliti, a dostalac 

 duzan je da plati tapijsku pristojbu (§§ 36. — 41.). Kod prodaje erazimirije imadu 

 osim rodbine tapijsko pravo zajednicari (§ 41.), ortak (§ 43.), posjednik mul- 

 kovnog imetka na onoj zemlji (§ 44.) i suseljani (§ -45.). Pravo safe (prvokupa), 

 sto ga po serijatu imade prvi susjed na mulkovnoj zemlji, na miriji nema valja- 

 nosti (§ 52.) a susjed moze na nju samo onda imati pravo, ako nema precili 

 kompetenta i ako sam nema dosta zemlje, da od nje zivi. 



U III. odsjeku ustanovljuje se pravo nasljedstva — haku intikal — na erazi 

 miriju a posjednici ovoga prava: djeca i eventualno roditelji, nasljeduju bez obveze 

 placanja tapijske pristojbe (§§ 54. — 58.). 



IV. odsjek radi o miriji, koja je postala mahlul te je prlpala drzavi, koja ju 

 moze davati drugom u posjed. Ponajprije se, analogno kao i u starim kanunamama, 

 razlaze, kojim redom daljna rodbina umrlog vlasnika i ostali interesenti imadu 

 pravo prvokupa ili kako se u zakonu veli, pravo na tapiju — haki tapu, koje je 

 prema tome razlicno od prava nasljedstva (haki intikal). Posjednici tapijskog prava 

 zovu se haki tapu ashab a po redu presnosti razlikuje ramazanski zakon d e v e t 

 stepenova: 1. brat ili polubrat po ocu, 2. sestra ili polusestra po ocu, 3. unuk 

 ili unuka po sinu, 4. suprug, odnosno supruga, 5. brat ili sestra po materi, 

 6. unuce po kceri, 7. onaj, koji na doticnoj mahlul zemlji ima kakovo mulkovno 

 vlasnistvo; 8. onaj, koji joj je bio suvlasnikom ^), naravski samo odnosno na dio, 

 koji je postao mahlul i napokon 9. kogod drugi, koji je potreban zemlje. 



Mahlul zemlja mogla se samo dobivati, Japui mislile", to jest kupac imao 

 je drzavi da plati ekvivalenat za tapiju, koji bi se ustanovljivao prema povrsini 

 i rodnosti njenoj (§ 59.). 



1) Ovaj paragraf anuliran je 18. safera 1306., te se od onda dozvoljava cesija zemlje kao 

 naplata za dozivotnu rentu. 



*) Pravo suvlasnikovo statuirano je vec u Sultan Ahmedovoj kanunami. U kanunami, sto 

 su je napisali Ok5izade i mektubdzija Mehmed za dobe sejhulislama Jahjaefendije suvlasnik u 

 cifluku postaje i suvlasnikom u njivama, sto bi ill njejjov ortak makar i bez njegove pomoci iskrcio. 



