79 



procijene njezinu vrijednost. Pristane li posjednik tapijskog prava na tu procjenu i 

 plati li cijenu, predaje mu se zemlja,inace se prodaje javnom drazbom. Ako zemlja 

 nema vise nego 100 dunuma, vodi izvide kotarsko upravno y'nece (kaza-medzUs), 

 a ako je vise, okruzno vijece (§ 16.). Ako na mahlul zemiju nema niko pravo 

 tapije ili se doticnici odreknu toga prava, postaje ona posve malilul (sirf-mahlul) 

 te se javnom drazbom prodaje i to do povrsine od 100 dununa pred kaza-medz- 

 lisem, od 100—500 pred okruznim vijecem a ako je vise od 500 dunuma, vaija 

 rezultat drazbe javiti ministarstvu financija, koje moze, ako ne odobri, odrediti 

 novu drazbu (§ 18.). 



Prodaja postaje pravomocnom, 5im kupac plati pristojbu i kupovninu 

 te mu se to potvrdi muliurom raedzlisa pa i ne treba cekati, da mu se izda 

 tapija. 



U posebnom odsjeku radi se u §§ 25.— 30. o tom, kako se erazi mirija 

 moze zalagati te se prosiruju odnosne ustanove ramazanskog zakona (§§ 116., 

 117.). 



Postupak, koji se kod Jiragi bil vefa" zaiozene zemlje ima slijediti, jest taj, da 

 vjerovnik i duznik zajedno, odnosno njihovi zastupnici u kotaru, okruzju ili vilajetu 

 pred mal-memurom oznace uzajmljenu svotu, uglavljeni kamatnjak i povrsinu te 

 granice zemlje, koja se daje u zalog, o cemu se izdaje drzavna isprava a duznik 

 predaje vjerovniku i svoj tapu-senet. Kad duznik plati dug, mora mu vjerovnik 

 povratiti tapusenet, zaduznicu i zemiju (§ 26.). Ovakovu zalozenu zemiju ne smije 

 posjednik zaloga ma ni dozvolom njenog vlasnika prodati, van ako je u ispravi 

 izricno uglavljeno, da, ako se dug ne isplati do ustanovljena roka, vjerovnik ima 

 pravo prodati zemiju i to sa znanjem memura i na javnoj drazbi (§ 27.). Umre 

 li vlasnik zaiozene zemlje prije otplate duga, prel.azi dug na bastinike a zemlja 

 im se predaje tek nakon isplate. Nema li bastinika, nego samo posjednika tapij- 

 skog prava, prodaje se zemlja na drazbi a oni imadu pravo uzeti je za postignutu 

 cijenu, od koje drzava u ime tapui-misla zadrzi svotu, koja odgovara jedno- 

 godisnjem prihodu zemlje a od ostatka se podmiruje vjerovnikova trazbina (§28.). 

 Ne moze li se od utrska podmiriti vjerovnik, nema prava od druge strane napla- 

 civati dug (§ 30.). 



Zaglavak reformatornog rada Porte u agrarnom zakonodavnom radu je 

 zakon o tapijskim ispravama izdan 7. sevala 1276. (29. apr. 1860.)_i). U 16 

 paragrafa ustanovljuje se postupak, koji vrijedi kod izdavanja tapijskih dokumenata 

 sa carskom tugrom, koji imadu da zamijene stare spahinske i zakupnicke tapije 

 i koje se u buduce kod prenosa agrarnih nekretnina imadu izdavati strankama 

 kao posjedovnice. Taj zakon sadrzaje osim naredaba, koje se ticu postupka, i 

 nekoja potanja tumacenja ustanova prvasnjih zakona te je bitno popunjenje rama- 

 zanskog zakona i tapunizamname. 



Stroga recenzija ovih zakona mozda ce iznijeti po gdjekoju nestasicu, mozda 

 ce se naci i gdjekoja eventualnost, na koju zakonodavac nije pomislio i za koju 

 se nije pobrinuo, ali je ovo zakonodavstvo, sravniv ga sa starim, kud i kamo 

 naprednije a svakako najbolji argumenat protiv obicajne u sirokoj masi naroda 

 namjerice rasirene tvrdnje, da turske agrarnopravne ustanove radi nesredenosti ne 

 pruzaju dovoljnog jamstva za pravnu sigurnost. 



») Stampan u „Dusturu" (1279.) str. 63.-69. 



