40 



Jeg kan ikke undlade at omtale den lille fugtige, sten- og 

 klipperige Dal, der 0. for Sukkertoppen f0rer ned til Koloniens 

 Kirkegaard. Jeg besogte den forste Gang d. 3. Juli (Rejsebe- 

 retningen S. 179); da daekkede Snemasser endnu det meste af 

 den, hist og her redfarvede af Snealgen [Sph&rella nivalis); 

 hvor Sneen var smeltet, fandt jeg de endnu friske aargamle 

 Blade af Lastrcea spinulosa, en enkelt blomstrende Potentilla 

 maculata, Sibbaldia og Antennaria alpina] kun faa Graes vare 

 brudte saa langt frem, at de kunde gjenkjendes: Poa flexuosa 

 og Poa alpina] ogsaa Luzula spicata og multiflora vare vidt 

 udviklede. Omtrent 6 Uger senere, d. I6de Aug., gjensaa jeg 

 den samme Dal; en overvaeldende Forandring var sket; Tu- 

 sender af Planter vare i Blomst og stode endnu dryppende 

 vaade af den nysmeltede Sne, som var falden Dagen iforvejen; 

 paa mere fugtige, sumpede Steder var der udstrakte, blaagronne 

 Pletter af Carex rariflora] ogsaa Carex rigida var meget alminde- 

 lig ; fremdeles : Ranunculus pygmceus, Stellaria kumifusa, Koenigia 

 i Maengde, Triglochin palustre, Eriophora, Juncus articus o. a. 

 \lellem Stenene og Klipperne stod en frodig og broget Blanding 

 af Blomster; Coptis trifolia var i fuld Blomst; Cornus suecica 

 udfyldte hist og her aldeles en Klippespalte med sine nydelige 

 smaa Skud fulde af de gulhvide Blomsterstande med den sort 

 purpurrode Plet i iMidten; Chamamerium angustifolium saa jeg 

 for forste Gang i Blomst, og ogsaa Gh. latifolium fandtes blom- 

 strende 1 ); fern Bregnearter i store kraftige Exemplarer [La- 

 strcea spinulosa , Polypodium Dryopteris og Phegopteris , Cy- 

 stopteris fragilis og Woodsia ilvensis) voxede mellem og paa 



Blomster vare ikke sjaeldne, hvoriblandt den vellugtende Lychnis* 

 (o: Viscaria alpina). Denne Lokalitet synes at vaere en Mellemform mel- 

 lem Sydgrenlands Graesmarker eller Enge og Urtemarken. 

 Epilobium (Chamaznerium) latifolium trives bedst paa en gruset og stenet 

 Bund ved Bredden af Elve; da dens Rodder krybe vidt omkring og danne 

 talrige Rodskud, voxer den selskabelig, og ofte da3kker den saa tset store 

 Pletter, at disse under dens Blomstringstid i lang Afstand tiltrakke sig 

 Opmaerksomheden ved deres rode Farve. 



