88 



foroge deres Tal Det gaar i Gronland som i Alperne, at der langt 

 oven for Snegraensen tindes Pletter, i Alperne kaldte Firninseln, 

 hvor Jorden er snefri om Sommeren, enten fordi Terrainets Haeld- 

 ning eller Vinden eller begge i Forening ere Grunden til, at 

 Sneen ikke kan blive liggende, eller maaske ogsaa fordi For- 

 dampningen paa Grund af Luftens Torhed overgaar Nedboren. 

 Og over alt, hvor der er snefrit Land, er der ogsaa Plante- 

 vaext, ej blot Mos og Lav, som altid findes paa de hojeste 

 Steder, men ogsaa Blomsterplanter. 



Vi vide jo ogsaa fra Kapit. J. A. D. Jensens Expedition 

 1878, at selv Nunatakker, der ligge langt inde paa Indlandsisen, 

 kunne have forholdsvis mange Blomsterplanter 1 ). 



De i Listen anforte Planter have iovrigt en egen Interesse, 

 den nemlig, at om dem maa vi trostig kunne antage , at de 

 kunde holde ud i Gronland under Istiden , naar der da var is- 

 frit Land. 



Med Hensyn til Lavernes Udbredelse i Hojden har jeg 

 trnffet et Par Notiser, som jeg vil anfore her. Saaledes siger 

 Hart om det nordligste Gronland, at Laverne ere Most abun- 

 dantly at from five hundred to a thousand feet above it 

 (o: Havets Niveau), an altitude at which most flowering plants 

 have disappeared". Den 2den tyske Expedition fandt i endog 

 7000' Hojde ved Franz Josefs Fjordtykke Puder af et flere 

 Tommer langt Mos (Grimmia lanuginosa var. arctica) og des- 

 uden praegtige Laver. Men Hojnordens torre Klima vil dog 

 naeppe tillade Laverne at udvikle sig med saerlig stor Frodighed. 



Et andet Sporgsmaal er, om der ogsaa i Vegetationen af 

 Blomsterplanter er bestemte Forskjelligheder efter Hojden paa 

 det til Fjaeldmarken horende Omraade. 



Det fremgaar bestemt af Langes Conspectus , hvad man 



Se den ovenstaaende Liste og Kornerups Om det organiske Liv paa 

 den estlige Nunatak*. Meddel. om Gronland, I, p. 150. 



