125 



tighed og ofte Skygge; dens Blad herer til Enggraessemes Type, 

 fladt, uden eller blot med meget svage Furer, uhaaret o. s. v. 

 Dens Spalteaabninger ligge meget frit (Fig. 17 5), paa de svage 

 Ribbers Sider mellem Raekkerne af Ledceller. Den anden Art 

 viser sig tydelig tilpasset til storre Torke; Bladpladen er ikke 

 flad, men enten rendeformet (A) eller endog sammenrullet (B), 

 hvilket maaske, hvad jeg ikke ved, vexler med Luftfugtighedens 

 \laengde og kan fmdes hos samme Blad til forskjellig Tid; 

 Furerne og ligesaa Ribberne ere meget staerke, der er Haar 

 paa Ribbernes Kamme og lidt ned paa deres Sider, og der er 

 saaledes godt hikket over Transpirationsfladen (Spalteaabningernes 

 Pladser ere betegnede ved Tvaerlinier gjennem Overhuden paa 

 A og B, og ses med deres Biceller i C). 



En Del andre Hede- og Fjaeldurter med graesagtigt Ydre, 

 nemlig Juncaceerne og Cyperaceerne , have dels mere flade 

 Blade, saasom Luzula- Arterue, dels borsteformede og trinde, 

 saasom Juncus trifidus. Jeg vil ikke gaa naermere ind paa disse 

 Planters Tilpasning til Omgivelserne, da jeg venter dette ud- 

 forlig bearbejdet af andre i en naer Fremtid; blot for Cype- 

 raceernes Vedkommende kan jeg ikke undlade den lille Be- 

 maerkning, at tre af de mest udprsegede Hede- og Fjaeldurter, 

 Carex nardina, Elyna Bellardi og Kobresia cart'cina have ganske 

 traadformede, mere eller mindre op- 

 rette Blade, hvis Tvaersnit er omtrent 

 som hosstaaende af Carex nardina 

 (Fig. 19). Spalteaabningerne \st) ligge 

 her belt ubeskyttede paa Ydersiderne. 

 Men denne hos disse Hede- Planter 

 fundne Bygning lindcs tillige hos flere 

 af deres naermeste Slaegtninge, Arter af Fig> 19> Bladtvaersnit af 

 Carex- Gruppen Monostachyat, til Trods Carex nardina. as, Assimi- 

 lor at de ere Sumpplanler (f. Kx. 6. klan . Vandvffiv . ; , 

 dioica, C. parallela, C. pulicaris , C. strange med Sejbast. 



