117 



i Gronland sjaelden og indskraenket til den sydligste f>el, og 

 det er da let at forstaa, at mange andre belt mangle her. 



VIII. Den gadede Jords Plantevaext. 



I)e arktiske Lande have vist blot en eneste Vegetationsforma- 

 tion, hvis Sammensaetning og Fylde er paavirket kunstig, det vil 

 sige ved Mennesker og Dyr. Paa alle de Steder, som ere eller 

 have vaeret behoede for laengere eller kortere Tid af Granlaenderne, 

 altsaa ikke blot deres Vinterpladser, men ogsaa de Steder, hvor 

 de opslaa deres Sommertelte, danner der sig en Plantevaext af 

 en egen Beskaffenhed, der naturligvis ikke har nogen stor Ud- 

 straekning, tvaert imod endog kun optager ganske smaa Pletter, 

 men som dog paa Grund af sin frisk grenne Farve i lang 

 Afstand tiltraekker sig Opmaerksomhed. Jordbunden er her paa 

 disse K0kkenmoddinger gjennem maaske Aarhundreder 

 bleven staerkt godet med de utrolige Masser af Aflald fra Jagt- 

 udbyttet, som henkastes, Indvolde, Blod, Ben, Exkrementer af 

 Mennesker og liunde o. s. v. En dyb, godningsrig, merk Jord- 

 bund omgiver alle Gronlaenderboliger; Vandet siver kun lang- 

 somt gjennem den, vel naermest fordi den er saa fast trampet, 

 og i Regnvejr er dens Overflade fuld af Dynd og Mudder. 



Da ikke blot Jorden er saa sta^rkt gedet, men da disse 

 Lokaliteter tillige i Regelen ligge mere eller mindre lunt og be- 

 skyttede, og da den morke Jord begjaerlig suger Solvarmen til 

 sig, er det inlet Under at her trives en Plantevaext, der er saa 

 frodig, taet, hoj og frisk gren, som den er, ja ligefrem kan vaere 

 en frodig Graesmark. Den allerfrodigste saa jeg ved Kristians- 

 haab paa en fugtig Mark ved Kolonien; her var en taet, fodhej 

 Vegetation af Alopecurus alpinus, Poa pratenttis og flexuo8a, Cera- 

 stium alpinum i en meget straktleddet kjertelhaaret Form, Poly- 

 gonum aviculare, Stellaria media i stor<3 Maengder mellem Gra?sset 

 og paa Husene, Draba hirta i fodheje Exemplarer, fodheje Ca- 



rex-Tuer o. s. v. 



10* 



