176 



tins havde opdaget, blev for Fae re ernes Vedkommende stad- 

 faestet ved Rostrup, 1870, idet han viste, at at disses 307 

 Blomsterplanter er der blot i det hojeste 5, som mangle i 

 Skandinavien, og lige saa frappant. er Ligheden mellem Lonbo- 

 planterne 1 ), og derpaa for Islands Vedkommende ved G ren- 

 in nd: af de 317 for Island sikre Blomsterplanter er der blot 

 6 Arter, som ikke findes i Skandinavien 2 ). Heraf synes disse 

 0ers europaeiske Karakter at vaere klar: de ere plantegeo- 

 grafiske Provinser af Europa. 



Artsantallet paa de naevnte 0er er nu ikke ganske det samme som den 

 Gang; isaer for Islands Vedkommende; se Rostrup i Botan. Tidsskrift, 1887, 

 Bd. 16. Dog er det plantegeografiske Forhold saa temmelig uforandret, saa 

 vidt mine statistiske Opgjerelser hidtil vise. I ovrigl giver det ikke i en 

 Undersogelse som denne det rette Blik og fuld Klarhed paa Forholdet, naar 

 Tallene anfores som her ovenfor (hvad Blytt gjer). Efter min Opgjorelse er 

 Forholdet for Faereernes og Islands Floraer omtrent det samme, nemlig 

 folgende: Halvparten af alle deres Arter have en meget vidtstrakt Udbredning 

 efter Laengdegraden , og deres Hjemstavn vil det vaere vanskeligt at paavise; 

 c. l k Andes baade i Amerika og Europa, men en stor Del af disse have 

 rimeligvis hjemme i dette sidste Land og ere med Mennesket indvandrede til 

 Amerika, og den resterende X U er europaeiske Typer. Af amerikanske 

 Arter har Faeroerne slet ingen, Island blot 2. Ore n lands Forhold opfortes 

 til Dels ovenfor (S. 164); 1 h er faelles for Europa og Amerika, l /ii er ostlige 

 Typer, Vs V vestlige, og Resten er vidt udbredte eller endemiske Arter, naar 

 man stiller Sagen gunstigst for det ostlige. Rigtigst er det vist at stille Vs 

 ostlige mod x h vestlige. Ved en saadan Opstilling kommer forst det sande 

 Forhold til syne. Naermere herom i Naturhistorisk Forenings Videnskabelige 

 Meddel., naar jeg har faaet de nodvendige plantegeografiske Oplysninger. 



Imidlertid fremkom der nu ogsaa et andet Moment som 

 Grundvold for den nye Vandringshypothese, nemlig vort for- 

 bedrede Kjendskab til Dybdeforhold ene mellem 0erne i 

 hin kjaede. Det sidste Tiaars Dybdemaalinger i det nordlige 

 Atlanterhav, deriblandt navnlig den norske Nordpolsexpeditions 

 1876 78 og vore egne med Ingolf under Kapit. Mourier 

 1879 i Danmarksstrasdet 3 ) laerte os en Raskke interessante Fakta 



M Botanisk Tidskrift, 1870, Bd. 4. 



2 ) Ibid. 11 R., Bd, 4. 1874. 



3 ) Geografisk Tidsskrift. Her udtales, at det nordvestlige Island synes for- 

 bundet med Gronlands 0stkyst ved en undersoisk Ryg med hojst 300 

 Favnes Vanddybde. 



