185 



nyttede Resultater, synes ved ferste Ojekast saa paalidelig, fordi 

 den helt og holdent stetter sig paa Tal; man opgjer Lister over 

 alle de Arter, som ere fundne i et Land og underseger derpaa, 

 hvor mange eller hvor stort et Procenttal af dem der Andes 

 i de andre Lande, med hvilke Sammenligning enskes anstillet, 

 og Tallene giver da umiddelbart Resultatet. Denne Methode 

 har imidlertid sin meget store Mangel. Des erreurs sonl ine- 

 vitables siger allerede Ch. Martins, idet han da har de let 

 indlebende Konfusioner af Navne og Arter for 0je, og Forskjel- 

 lighed i Artsopfattelsen o. 1.; allerede herved kan der fremkomme 

 Fejl; men langt vaesentligere, fordi det ligger i Methoden selv, 

 er det, at alle Arter faa samme Vaerdi paa disse Lister; 

 hvad enten en Art er overmaade almindelig i et Land eller 

 overmaade sjaelden, taeller den lige meget, som f. Ex. den gren- 

 landske Draba crassifolia, der er funden et Sted i Norge (Tromse) 

 og det sparsomt, eller den i Grenland saa almindelige Carex scir- 

 poidea, der i Norge ogsaa er yderst sjaelden, eller den i Norge 

 vel endnu sjaeldnere, i Grenland hyppige Stellaria longipes, eller 

 den i Grenland sjaeldne, i Norge saa almindelige Rubus Chamce- 

 morus o.s. v. Det er da klart, at de udledte Tal maa kunne give et 

 aldeles urigtigt Billede af de sammenlignede Vegetationers For- 

 hold til hverandre. Man taenke sig f. Ex., at Island og Grenland 

 havde nejagtig samme Arter, men at den ene Halvdel heraf var 

 yderst almindelig i Grenland, men meget sjaelden i Island, den 

 anden netop omvendt sjaelden i det ferste, almindelig i det sidste 

 Land; Listerne erklaerede da de to Landes Vegetationer for absolut 

 identisk, medens Sandheden var, at den var hejst forskjellig. Me- 

 thoden kan altsaa fere til meget urigtige Resultater; dens Betyd- 

 ning er, at den overskuelig viser os Landenes floristiske Indhold 

 efter vort Kjendskab til et givet Tidspunkt, og at den midlertidig, 

 saa laenge de paagjaeldende Lande ere ufuldkomment kjendte, 

 er det eneste Middel til Bedemmelse af deres Slaegtskab. Men 

 saa snart Landene ere saa godt kjendte, at man ved , hvad der 

 i hvert er sjaeLdent, og hvad almindeligt, ber en anden Sammen- 



