Vi tor derfor med Sikkerhed sige, at da Grenland havde 

 isfrie Bjaerge under Istiden , holdt Plantevaexten sig ogsaa paa 

 disse, paa nogle Pletter maaske rigere end paa andre. 



Jeg finder endvidere i visse Planteariers Udbredningsforhold 

 en Stotte for denne Anskuelse, det er de sjldne Planter. Saa- 

 danne ere enten nye Indvandrere, der endnu ikke have formaaet 

 at udbrede sig over storre Straekninger, eller de ere Rester af 

 Autochthonerne, Landets gamle Indbyggere. I Gronland have 

 vi for det forste mange sjaeldne Planter i det sydligste, se Ta- 

 bellen S. 161. Disse lader jeg her ude af Betragtning, da de 

 maaske eller rimeligvis ere indvandrede i postglacial Tid, hvorom 

 strax nedenfor. Men gaa'vi hojere op paa Vestkysten, traeffe vi, som 

 Tabellen viser, mange ejendommelige Arter i de midterste Baelter, 

 og saa traeffe vi atter ejendommelige Arter isaer i det allernord- 

 ligste. Om mange af disse maa jeg antage , at de ere gamle 

 Beboere, som have overlevet Istiden der, hvor de nu findes 

 eller der i Nserheden. Dette gjaelder f. Ex. Nordostgronland ; 

 dets ejendommelige og sjaeldne Arter, f. Ex. Polemonium hu- 

 mile , Arabis petrcea, Draba altaica, Saxifraga Hir cuius og 

 hieraciifolia , Taraxacum phymatocarpum , Salix arctica , Poa 

 abbreviata, Ranunculus glacialis, o. fl. kunne maaske vaere ind- 

 vandrede fra Nord-Amerika (se S. 163 64) eller Spitzbergen eller 

 andre ostlige Egne efter Istiden, men langt rimeligere er det 

 dog, at det maegtige Alpeland her, hvor Isdaekket maaske aldrig 

 naaede hojt op (se S. 192), netop har vaeret et Tilflugtssted for 

 mange Arter; her have vi maaske netop fremfor alle andre 

 Steder den rene lstidsflora. 



Lignende gjaelder maaske for Nordvestgronland med dets 

 ejendommelige Arter, men her kan en Indvandring fra Amerika 

 endnu lettere have fundet Sted over de meget smalle , om 

 Vinteren isdaekkede Straeder, som skille de to Lande. Heller 

 ikke er der her et saa maegtigt Alpeland med saa mange Til- 

 flugtssteder for Planter, men dog synes der som anfort (S. 102) 

 i Grinnell Land og ved Smiths Sund pletvis at vaere maerk- 



