215 



have de sukcessivt bredt sig ud over del afdaekkede Terrain. 

 Indvandring fra andre Lande kan desuden have foregaaet over 

 Havet til alle Landets Egne, lettest dog til det nordligste og til 

 Syd- og Sydostgronland. Der er ikke nogen Grund til at antage 

 en postglacial Indvandring over en sammenhaengende Landstraek- 

 ning fra Enropa. Det ringe Overskud af europaeiske Typer over 

 amerikanske, som findes i Gronland, skyldes Sydgrenlands sterre 

 Rigdom paa europaeiske Typer; deres Naervaerelse her forklares 

 fyldestgjorende ved Klimatets Overensstemmelse med Vesteuropa 

 og ved en storre Lethed for Plantevandring fra navnlig Island 

 til Sydgronland end fra Amerika til Grenlands sydligere og 

 mellemste Egne. Gronland er saaledes ikke nogen europaeisk 

 Provins i plantegeografisk Henseende, har ingen udviklings- 

 historisk Forbindelse med Europa, i alt Fald postglacialt; det 

 sandsynligste synes mig endogsaa at vaere, at det, saerlig dets 

 sydlige Dele, slet ingen har haft med dette Land siden endog 

 maaske Midten af Tertiaertiden. Grenland vil sikkert vise sig i 

 det hele at staa Nordamerika naermest, men har dog saadanne 

 Ejendommeligheder, at det maa saettes som noget for sig. 



Jeg har endnu en kjaer Pligt, nemlig at bringe en Tak til 

 de mange, som velvillig have staaet mig hi med Oplysninger i 

 Anledning af dette Arbejde; saerlig maa jeg naevne Prof. Sv. 

 Berggren i Lund, der har gjennemset det meste, som handler 

 om Mosfloraen, hvilken han kjender af Autopsi; Dr. H. Rink; 

 Prof. Job. Lange; Forstmester Norman i Laurvig; Prof. Th. 

 Fries i Upsala; Cand. mag. L. Kolderup Rosenvinge; Cand. 

 P. Eberlin; Laboratorieforstander Chr. Grenl und; vort mete- 

 orologiske Instituts Direkter, Hr. Ad. Paulsen, og Underdirekter, 

 Hr.Willaume-Jantzen; Cand. 0. Winge; Apotheker Chr. 

 Jensen. 



De store Vanskeligheder, der ere ved paa Basis af en saa 

 ringe Literatur og en saa ringe egen Erfaring at tegne et kor- 



