10 



тако нешто, и то затода би у место веро- 

 ватности чула, за којом се масе поводе, ставио 

 извесну духовну вероватност, коју осећа мали 

 број философа. То није све: -он је имао да 

 разруши један примљени систем, одобрен у 

 три дела света, и да обори престо Птоломеја, 

 поштованог четрнаест столећа... Несумњиво 

 је да тешкоћс рађају храброст ; несумњиво је 

 да смела предузећа постижу одговарајуће 

 успехе. Један бунтовнички дух даје знак, и 

 преврат се врши. Коперник је опазио веро- 

 ватност свога система, он је се усудио да 

 стресе са себе јарам ауторитета, и да осло- 

 боди човечанство дуготрајне предрасуде, која 

 је успоравала сваки прогрес". 



Оригиналност Коперникове теорије, у од- 

 носу на идеје његових грчких претходника, 

 овако је утврдио Деламбр: „Најзад, а ако 

 допустим, и порсд општег ћутања свих њи- 

 хових писаца, и прзтив мога унутрашњег 

 убеђења, да су стари имали те идеје, ипак ја 

 неоспорно да ни трага од њих није сачувано. 

 Коперник је морао да их поново пронађе. 

 Нзегов систем је оригиналан : за нас он није 

 систем Филолаосов, или Аристархов, чији списи 

 нису ни дошли до нас, него је Коперников. 

 Коперник и заслужије да се његово име веже 

 за систем, јер је се побринуо да објасни све 

 његове ставове, и да из њих изведе све фе- 

 номене које видимо". 



А Хердер сматра да је Коперник учинио 

 више за философију својим системом, него- 



