19 



м. у секунду, јер је прво изгубило од почетне 

 брзине онолико колико је друго добило. Кад 

 је се десило изједначење њихових брзина? 

 Обично се претпоставља да се оно догађа V 

 самом тренутку судара, али Бошковић тврди 

 да је та претпоставка противречна и немогућа. 



Његов аргумент, упрошћен, гласи овако 

 (исти се аргумент примењује и на еластична 

 тела) : — • 



Мора се претпоставити да се изједна- 

 чање двеју брзина за време судара догађа или 

 у једном недељивом моменту времена или у 

 врло кратком времену. 



У првом случају прво тело А мора да 

 смањи своју брзину од 12 на 9 м., а друго В 

 да повећа своју брзину од 6 на 9 м. одједном, 

 без прелажења кроз међубрзине 8, 7, и т. д. 

 Тиме се нарушава Закон Континуитета. У дру- 

 гом случају предњи део тела А ушао би у 

 задњи део тела В, а то би противречило За- 

 кону о Непробојности. Према томе, немогуће 

 је претпоставити да се изједначење брзина 

 догађа за време самога судара двају тела. 



Кад се увиди та немогућност, нужно је 

 претпоставити да се изједначање збива пре 

 но што се два тела сударе. А пошто судар 

 може да никад не постане могућ, нужно је 

 даље претпоставити силу која дејствује у дис- 

 танцији пзмеђу два тела, и која их чува да 

 се не приближе један другоме толико, да се до- 

 дирну. Та сила очевидно мора бити одбојна, и. 

 из истог разлога, она мора постојати све већа, 



