A KIINDLLÁS. K-{ 



nézve sem. Nem pedii;- kühiiiciseii abban a mei;bí/.- 

 ható formaiban. va,L;v bárcsak eltc).u;adhat(') valószinű- 

 ségben sem, hojAy arra arczok jellemzésének első 

 kísérleteit alapíthatnók. 



A népáradatnak elemei pediií mé*; aránylag- iljak, 

 korunkhoz közelállók, ahhoz képest, a mi ^azelőtt'' volt. 



Most furakodLink csak az értelem és az érczadta 

 szerszámmal a Diluvium rétegzeteibe, hogy a palaeolith- 

 enibernek - — a mamnuit koilársának — nyomdokait 

 lelkutassLik. 



Mit nyújthat ennek a néma, alvó rétegnek leg- 

 fényesebb eredménye az akkori ember arcza és arczu- 

 lata tekintetében r 



Megbízhatót semmit I 



Ebben a tekintetben még azokra a délszaki szi- 

 getlakókra sem támaszkodhatunk, a ki még ma is a 

 kőkorban élnek, mert a toldirati és vele az éghajlati 

 eltérés óriási, ezeknek befolyása az arczulatra szük- 

 ségképen nagy és mélyen járó, mihelyt a mérsékelt 

 öv egykori emberéről van szó. 



De térjünk vissza a középkort megelőző ázsiai 

 népáradat medréhez. \va a népáradat egymást követő, 

 sokszorosan egymásra toluló emberhullámokat alko- 

 tott. És tényleg a hullámzás törvénye nyilatkozott 

 meg benne : hömpölygött, vágtatott, míg akadályba ütkö- 

 zött; ezt csapkodva ostromolta, annyi erővel, a mennyi 

 hadakozó elemében lakozott; néha meghágta az aka- 

 dályt, eg}' részével át is csapott rajta; a másik része 

 visszahullott; a vége pedig legtöbbször felszívódás vagy 

 elveg}'ülés volt. Ali pedig az elvegyülés különösen azokra 

 az elemekre nézve, a melyek a hatalom megtörése 

 után nem tértek vissza az eredet pontjára, hanem 

 helyt maradtak: áll tehát a tulajdonképeni népre nézve. 



