A FAJI VoXATKOZAS. 2H 



A l'A.ll \< >NA TKi »ZAS. 



\ isszalLMck MozsKs-hcz, ki abban is inc^-jchillc a 

 kiindulási pontot, a mi népét az cnibertipusok soka- 

 ságára, eredetére néz\-e niegnvugtathatla. ICijárasa 

 nagyon érdekes, nagy eniberisnieretre támaszkodó. 



Mintegy a Kain biinéböl eredve, a felszaporodó 

 nemzedékek bűnbe sülyednek, ezeket elsíipri az l'r 

 „Vizözöiic", kivévén Xoi:-t, családját és áMattörzseit. 

 Ezek, a vizek lefutása után, benépesítették a tájakat. 

 De ekkor Mózshs az elé a kérdés elé van állítva: hogyan 

 nyugtassa meg népét az embertípusokra nézve, me- 

 lyeknek különbségei már a nyelvek sokféleségében, 

 úgy a bőr színezetében és egyebekben is nagx'on 

 szembeszökően láthatók voltak ? 



() nem folyamodott, mint mi, a jégk(jrszakhoz, 

 mely oly kényelmes sok mindenféle kiindulási pont 

 föltevésére ; sem ahhoz, a mit Buckij-: az angol műve- 

 lödéstörténetében oly nagy éleselmüséggel magyará- 

 zott, t. i. a természeti viszonyoknak az emberre gya- 

 korolt átalakító hatásához, hanem ismét elővette eniber- 

 isnieretét, a fennliéjázú, Jiivalkodó ciiibcv lelkületét és 

 erre alapította a jelenség magyarázatát. 



Az ő felszaporodott társadalma téglát kezd égetni, 

 meszet olt, hozzáfog a város építéshez és hivalkodó, 

 fennhéjázó indulattól sarkalva, oly torony építésébe 

 kezd. mely a Föld göröngyétől a Jkhova trónjáig érjen. 

 Ezt az L'r nem engedi fizikai lehetetlenség ; 

 gátat vet azzal, hogy a nyelveket összezavarja. 



Ez az osztó elv az, mely az értelmi középszernek 

 egészen megnyugtató kiindulást nyuji az elszélcdés 

 tekintetében. A mai emberismeret nyek'én kifejezve: az 



