26 MÓZSES KIINDULÁSA. 



dalma és a kikkel a székelységet hozták némelyek kap- 

 csolatba. Elfogadható az, hogy a hunnok a magyar 

 Alföldön megtelepedtek. 



A hunnok megtörtek. És ekkor, a mi reánk nevelt 

 történelmi tudatunk „tabula rasa"-t gondol, a melyet 

 azután avarok töltenek be, kiket Carolus Magnus, a 

 germánok hatalmas császárja, csak a nyolczadik század 

 végén bírt megtörni, a mikor ismét „tabula rasa"'-t 

 szokás gondolni, a melyre végre a tizedik században a 

 magyarság kerül. 



De nemcsak lehet, hanem kell is föltennünk, hogy 

 mindazoknak a száguldó néphullámoknak, a melyek a 

 mai Magyarország területén megvetették lábukat, idők 

 során itt csak hadihatalmuk tört meg; ez tűnt le, enyé- 

 szett el, — - részben talán visszavándorlás során is. 



Az azonban, a mi népelem volt, habár csak részben 

 is, de megmaradt, hogy az áramlás rendén a hatalomra 

 vergődő' vagy lépő új hullámmal elvegyüljön. A magyar 

 történelem az ethnográtiával és archeológiával kar- 

 öltve ezt ismeri el mint megállapításainak elsőrendű fel- 

 adatát és hogy ez mélyen belevág a tipus kérdésébe, 

 az csak természetes. És ekkor itt az anthropologia fel- 

 adata. 



Ám a magyar tipus kérdését nemcsak a fölvetett 

 nagy elvegyítő, elenyésztető népáradat nehezíti, hanem 

 nehezíti különösen az is, a mi nagyban és egészben 

 már történelmi időkben folyt. Az ország a világrész 

 középpontjához tartozik ; mélyen fekvő síksága hegy- 

 ségektől körülvéve, nyugotra nyíló medencze-feneket 

 alkot; a medenczékbe pedig gördül minden felszabadult 

 kavics, rög és ebbe siet minden megeredt vízcsöpp : a 

 gravitáczió törvényénél fogva. h>s a mcdenczék tclevé- 

 nycs fenekére ereszkedik minden idők híkiító hatalma 



