A KKOSZT.XS. ;{| 



zatat is rendkívül jolcnlössé avalja, a inclycl iiiiiiiiLi- 

 uűk nevezünk, a mely az arczulatnak hajlani, vénnér- 

 séklel szerinti, de indulatok, szenvedélyek és érzelmek 

 behatása alatti változatait is jelenti és tárgyalja és az 

 ethikai tartalmat és értéket sugározza vissza. 



A fiziognomika és mimika szerves kapcsolatban 

 hatnak egymásra. Ks minthogy a kölcsöníis hatás bizo- 

 nyos föltételek mellett állandó jegyeket teremt, semmi 

 kétség, hogy mind a két ágazat az anthropologia követ- 

 keztetéseire és tanusagaiia nézve súlylyal bír. I'lppen 

 ezért ezeket számon kívül hagyni, vagy elhanyagolni 

 nem is szabad, nem is lehet. Semmi kétség, hogy kellő 

 számú méretekből kivont arányszámok alapján meg- 

 különböztethetjük az egyik nemzetet oly nemzettől, 

 melynek méretekre alapított arányszámai lényegesen 

 vagy észrevehetően mások; de a pusztán testi méie- 

 tekre állapított tanúság csak a test mérhető anyagi 

 különbségeit mutathatja ki ; a lelki, jellembeli saját- 

 ságokat, a melyeket csak a lelkület tüki'özésével, az 

 arcz izmainak játékával és a nyomon támadó kifeje- 

 zéssel bír kimutatni : ezeket a szokásos mértékvételck- 

 kel megállapítani nem lehet. 



A magyar típus arczulatának meghatározásánál 

 tehát, ezúttal némely somatikus viszonyon kí\'ül, 

 különösen a két utóbbi ágazat, a hziognomika és 

 mimika mindavval, a mi hozzájuk megokoltan fűz- 

 hető, lép elénk, mint a feladat megoldásának legfon- 

 tosabb része. 



Vessünk azonban eg}' futó pillantást az ágazatok 

 állására is, úgy, a mint az a magyarságra nézve 

 eddig kivehető. 



Mindaz, a mi a letűnt XlX-dik század utolsó 

 napjáig a közönségesen vett somatikus irányban a 



