32 A BEOSZTÁS. 



magyarság kérdésében történt, csak parányi töredék, 

 mely az egyetemes somatologikus részben is csak 

 magamagát példázta, a „magyar'" fogalomra nézve 

 pedig még csak halavány feltevéshez sem nyújtott 

 elfogadható alapot, mert egyebeken kívül a történeti 

 és társadalmi, ethikai stb. kritériumok vagy teljesen 

 hiányzottak, vagy elégtelenek voltak.^ 



Nem kisebb baj volt eleddig a „magyar típusoknak" 

 vett, vagy föltett egyének ábrázatáról, illetőleg arczu- 

 latáról fölvett fényképeknek vagy jó rajzoknak hiánya, 

 mely oly szövevényes és éppen azért szerfölött nehéz 

 kérdés megoldásánál, a minő a „magyar arcz'' fogal- 

 mának anthropologiai teljes meghatározása, rendkívüli 

 fontossággal bír. És merőben hiányzik még a kísérlet 

 is arra, hogy a magyarság jelleme ethikai tartalma 

 szerint, élete viszonyaival kapcsolatban egy egységes 

 képben és ezen túl összehasonlító alapon összefoglalva 

 megalkottassék. 



így ennek a szerfölött nehéz problémának az 

 említetteken kívül egyáltalában finomabb részeiben 

 való megoldásához még a nyelvészet, folklóré, história 

 és összehasonlító ethnografia is hozzájárul ; ezentúl 

 igen lényeges szerepe és súlya van az arczképhez 

 kötött összehasonlító vizsgálódásnak, tehát a fizio- 

 gnomikának és mimikának is kölcsönös és alakító 



^ Ide tartozik Weisbach művében „Körperuntersuchungen verschiedener 

 Menschenrassen" Berlin, 187<S, a magyar fajra x-onatkozó rész, mely mind- 

 össze húsz magyar katonán végzett méretekről akarja a „magyar" fogalmát 

 megállapítani, a nélkül természetesen, hogy e katonák leszármazására vonat- 

 kozó finomabb kritériumokat megszerezhette és számításba vehette volna. 

 Ugyanebbe a sorba tartoznak azok a töredékek is, a melyek irodalmunkban 

 Lenhossék József, Körösi József, Lázak István és újabban mások neveihez 

 fűződnek. Rz nem kicsinylő kijelentés akar lenni, mert a feladat nagysága 

 és nehézsége töredékül mutatja ki a korlátolt alapra fektetett, különben jó 

 művet is. 



