A FIZlOr.NOMIKA KS MIMIKA ÁLLASA. 37 



história ismeri. Az Droszián tud futni, tud félni is; 

 prédáját niciílopja és nem irtózik az orozva táma- 

 dástól sem. Kléber megvetette a veszedelmet, ezt 

 kifejezte szájának metszése : daczosan elszánt volt ; 

 de nyilt és eg}'enes jellem. A szemközön álló merő- 

 leges ráncz, mely a tekintetnek sötét kifejezést ad, 

 Klébernél nem volt meg ; az oroszlán helyes képén 

 ellenben meg\'an. Az igazságot a 3. és 4. kép mutatja, 

 a mely művészkéztől eredve, a viszonyt helyesen 

 tünteti föl. 



Az ARisTOTELES-ScHACK-féle alapon sokkal inkább 

 hasonlítható az oroszlánhoz például a már süketülő 

 Beethoven, a kivel e műben találkozni fogunk. 

 LAVATER J. C 



Lavater J. C.^ a X\'I11. század végén igen nagy 

 zajt ütött fiziognomiai „tudományával", mely azon- 

 ban nem volt az : de a kor áramlatai kedveztek az 

 emberek kiismerését czélzó okoskodásnak és maga 

 Goethe sem tudta magát teljesen kivonni a hatás alól. 

 A sok, részben hatalomban levő hívő, roppant nép- 

 szerűségre segítette Lavater-í és e népszerűség még 

 ma is rezeg. Leghatározottabb ellenese 

 LICHTENBERO O. C. 



LiCHTENBERG G. C. - 3. szó Icgszorosabb értel- 

 mében Lavater kortársa - volt, a mennyiben az 

 előbbi 1742-ben, az utóbbi 1741-ben született. Lich- 

 TEN'BERG főmüvében" tulajdonképen két mondatban 

 foglalja össze bírálatát és nézetét. Az egyik ez : 

 ..A pathognomikus szenvedély jegyek, gyak- 



' Lavater J. C. „Physiognomische Eragmente". 1775 — 78. Eeipzig — 

 cs : ,,!^'Art de connaitre les Hommes. Edition Moreau". 1807. 



* LiCHTENBERG G. C. L'ebcr Physiognomik gegen Physiognomen, pag. 

 '"' -ól 7 et pag. 481., mind a Ill-ik kötetben. 



