38 A BEOSZTÁS. 



ran ismételve, nem tűnnek el egészen, hanem íizio- 

 gnomiai nyomokat — állandókat — hagynak hátra 

 az arczu latban". 



A másik ez : „A működő szenvedélyeknek van- 

 nak jegyeik és tagadhatatlan, hogy ezek nyomot is 

 vésnek; ehhen rejlik az, a mi a fiziognomikában igaz'''. 



Ez a felfogás egészen helyes és visszasugárzik a 

 genezis idézett helyére is, a mikor t. i. az Úr Káin-IóI 

 ábrázatjának elváltozását kérdi. 



Xem lehet e mü feladata, hogy az irodalom meg- 

 közelíthető részének fonalán a fiziognomikának, mint 

 tudományos disciplinának ingadozását fejlődése során 

 kifejtse ; messze vezetne és a végczélra nézve nem 

 is lényeges ; de érinteni kell 



GRATIOLET, PIERRE ^ vizsgálatait, mert ő inkább a test- 

 törzszsel foglalkozott s az indulatok hatásának symboli- 

 káját adta. Az tagadhatatlan, hogy a psyche behatása 

 alatt álló és megnyilatkozó testmozgások vizsgálata 

 szintén fontos, mert szerves összefüggésben áll részei 

 szerint az indulatokkal és azoknak az arczban — a 

 szóban — való kifejezését kiegészíti, érthetőbbé, hatá- 

 sosabbá teszi. A kérő, áldó, visszautasító stb. arcz- 

 kifejezéssel a kéznek, karnak és a testtörzsnek is meg- 

 felelő mozdulata, illetőleg tartása van, és ebben nemcsak 

 sok az egyéni, de a faji és nemzeti jellem is, 

 DARWIN, CHARLES. 



Most már átmegyünk Darwin müvére -, nem 

 azért, hogy alapul vegyük, hanem azért, mert úgy- 



' Gratiolet, Picrrc : „De la Physiognomie et des Mouvements J'Kx- 

 pression", Paris, 1865. 



- Darwin Ch. „Der Ausdruck der Gcmüthsbewegungen bei dem Men- 

 -schen und den 'rhieren. Aus dem Englischen ühersetzt von Victor Carus. 

 Stuttgart, 1872." V. ö. Hemy Hughes : ,,Dic Mimik des .Menschen auf Grund 

 voluntarischer Psychologie". Frankfurt, 1900. Bevezető rész. 



