40 A BEOSZTÁS. 



jutunk el, ha a hangot vesszük. A kis fitiszmadár 

 egyetlenegy, csak párszor ismételt szólamából „kiérez- 

 ziLik", hogy a kis szárnyasnak bánata esett — ezt 

 kievezzük az emberéből is ! 



Darwin nagy fáradsággal végzett vizsgálatokkal 

 még azt is megállapította, hogy a természetes állapot- 

 ban élő népek mimikája — szemben a művelt népeké- 

 vel — sokkal több közös vonást, mint eltérést mutat. 



Dafavin műve azonban csak nagyon közvetve tar- 

 tozik e dolgozat végczéljához ; de DARWiN-t mellőzni 

 nem lehet, mert mindenképen súlylyal bír és Piderit 

 — kire nemsokára reátérünk műve bevezetésében 

 kimondja, hogy bármit is tartson a kritika Darwin 

 művéről, bizonyos az, hogy a tárgy tudományos, 

 beható művelését ez indította meg. 

 DUCHENNE DE BOULOONE. 



DucHENNE de Boulogne, egy kitűnő franczia ana- 

 tómus és kísérletező fényesen kiállított műve,^ Dar- 

 win és Piderit művét megelőzőleg, tehát úgy jelent 

 meg, hogy a két előbb nevezett tudós még tekintetbe 

 vehette. 



DucHENNE irányát már a „mécanisme" szóval jel- 

 lemzi ; de ezenfelül a bevezető részben kiemeli, hogy 

 ő verulami Bacon következő tételéből indul : „.4 kísérlet 

 kérdés a természethez, annak megszólaltatására''' . 



Nem figyeli meg az embert, mikor indulatai belső 

 ösztönből, tehát psychikus behatásból kelve, az arczon 

 tükröződnek, hanem az így keletkezett, ismert - sok- 

 szor azonban csak feltett arczulatokat az elek- 

 tromosságníik az arcz különböző izmaira való reá- 

 hatása útján, tehát mesterségesen állítja elő; hozzá' 



' DucHEKNE de Boulogiie G. lí. ,, Mécanisme de la physiognoniie, dii 

 analyse clectro-physiologiquc de l'expression du passions'". Paris, 1870. 



