A FlZlOr.NOMlKA KS MIMIKA ALl.ASA. 4') 



a behunvás szüksége jelentkezik és így ezek a niiicz(ik 

 a látás érzékének kellemetlen érintését Jelentik." 



De jelentenek más okból mást is! 



Külön a szemhunvoritásról szólva, Pidi-kit ezeket 

 mondja: ..A szemizmon két rész küHinbuztcthetö meg: 

 egy belső, központi és egy külső, körzeti; mindkettő 

 külön-külön mozgatható. A hunyorításnál a belső, köz- 

 ponti izomrostok mozdulnak meg s ez vagy tudatosan, 

 vagy ellenkezően történik. A szemet behunyhatjuk, 

 a hányszor csak akarjuk : de akaratunkon kívül is 

 bezárul, még pedig: 



1. A művi érintésnél ; 



2. A hirtelen, erős látási behatásnál ; 



3. A hallást erősen érő ingereknél." 



Nagyon jellemző, helyes és e mű végczéljaira néz\-e 

 fontos az, a mit Piderit a mimika és fiziognomika 

 közötti szerves kapcsolatról mond, a mint következik. 



„Fiziognomiai jegyeket csak azokon a részeken 

 kereshetünk, a melyek a szellem működésének hatása 

 alatt állanak. — Ezek különösen az izmok és ezek 

 között különösen az arcz izmai. Ezeknek az izmoknak 

 futólagos, mimikai mozgásai, sokszoros ismétlés ren- 

 dén, fiziognomiai vonásokká alakulnak, vagyis állandó 



habitualis — jegyekké válnak." 



Ha figA'elembe vesszük azt az irán}'t, a melyet a 

 mimikára és fiziognomikára nézve eddig jeleztünk, 

 csak természetesnek fogjuk találni, hog\' a bekövet- 

 kezett haladás az élesebb megkülönböztetések és tüze- 

 tesebb meghatározások terére lépett. És valóban Lo.m- 

 BROso Cézár a rendellenességek felé fordult, míg Man- 

 TEG.^zz.A P.AOLo inkább a normális jellegeket vette elő. 



