A SZKM. 



1. Fiirihii VlJiív hisfii a pillantás, a mikor az ember 

 testi ok nélkül fáradtan vagy álmosan néz; ebhnl a 

 szellem lustasáL2;ára, iüondolatszegénységi'e lehet k<')\ct- 

 keztetni. PinKívMT ennél a meghatározásnál csLip;in a 

 határozott ok okozatát tartja szeme előtt, a midőn 

 rámutat aria a körülményre, hogy a legélénkebb 

 szellemű ember is lehet fáradt, álmatag vagy lusta 

 tekintetii ha nem érdeklődik vagy éppen unat- 



kozik ; ekkor. Zim.mi.umann ' szerint: .. l)er weiseste 

 Mann sieht gerade so aus, wie ein Dummkopf, wenn 

 er Langeweile hat" magyarul : .\ legbölcsebb em- 

 ber is, ha unatkozik, olyan, mint a hlkó. Am ez 

 a meghatározás csak a mimikára vonatkozik : a reánk 

 nézve fontosabb állandó viszony, az arczulati hziog- 

 nomiai másképen alakul. Mi magyarok, kik sok. 

 részben fajilag meglehetősen tisztán maradt keleti 

 elemekkel - örményekkel, zsidókkal, délszlávokkal 

 együtt lakunk, igen gyakran találkozunk a fátyolozott 

 pillantással, mely különösen a sémi tipussal sokszo- 

 rosan eg}áitt jár lU. kép s a melynek jellem- 



10. A fátyolozott pillantás. 



zése a következő : a szem kiválóan szép, hosszúkás 

 metszésű ; a pillák kiválóan hosszúk, ezért árnyékolók, 

 selymesek; a szem fejérje a szemcsillag uUitt is lát- 

 szik, maga a szemcsillag ellenben, majdnem fele át- 

 mérőig, a felső pilla űIu van bevi^nva. A szem tekin- 

 tete látszólag fáradt, révedező, bánatos, epedő ; ha a 



' ZlMMERMANN : „Der .Meiisch". V. ö. PiufcRlT, p. 174. 



