A RÖHÖGKS. 71 



A kaczagással szemben a röhr)i;*ést kivál(')an az 

 jellemzi. hoi;v az orrgcrincz vonala lel van dúlva s 

 a szemköz ránczozatában valami ^ajalos jelle.i;' tük- 

 röződik vissza, mely mintha t'ajdal<)ml(')l eredne, és 

 az úgy is van. 



Tudnunk kell ugyanis, hogy az arczizmok játéka 

 a nevetésnél és a sírásnál, a mennyiben a lélekzés- 

 hez viszonyban all, kevésbbé mimikus, mint inkább 

 retlex-mozgás. Az ai-czizmok az arczideg ne^\■u^ 

 íacialis - uralma alatt állanak és minthogy ez a 

 nyúltagyból, tehát az érző idegek központjának köz- 

 vetetlen szomszédságából ered, éppen azért erős és tar- 

 tós ingereknél nemcsak a lélekzési idegekre, hanem 

 az arczidegre is reílexinger hat. 



Az egymásután és a fokozatosság így alakul : 



a) A mosolynál a lélekzetre és más folyamatokra 

 nincsen kivehető hatás. 



b) A nevetésnél rithmikus elem jelentkezik, melyet 

 hang és lélekzet szerves kapcsolatban is jeleznek. 



c) A kaczagásnál a tartós hatás fájdalomérzetet sziLil 

 és ekkor jelentkeznek a szemköz merőleges ninczai. 



d) A röhögésnél, ha tartós és hatalmas, a szem- 

 záró izmok erős nyomást gyakorolnak a könymiri- 

 g\'ekre és ezeket forma szerint kipréselik; az arcz- 

 izmok görcsösen feszülnek ; a tartós és erős kilélekzés 

 folytán fulladozás áll be s ez kínos érzést szül. 

 mely a keserű vonást is kiszólítja. A hatalmas, tar- 

 tós röhögéssel járó jelenségeket jól jellemzi a mag\'ar- 

 ság közszólása: úgy röhögött, hogy a hasát fogta, 

 és úg}' kaczagtam, hog\' azt hittem ..megpukkadok" . 

 Hog}' ez utóbbiakkal sajátos testtartás is jár, az tei- 

 mészetes. 



Némileg kivételt alkot a hahota, melynél legfő- 



