AZ KDESKkSSkC. 7.") 



megérzése, mely azonban attól füoo-, i-,()o;y a nyelv 

 előzőleg a szájpadláshoz szorult legyen - az íznek 

 a nyelv felületén való elterjesztése s így megérzése 

 végett - arra ingerel, hogy a száj megnyílik, a n\'elv 

 a szájpadlástól minél messzebbre húzódik, a felső 

 ajak is messze felhúzódik az alsótól, a felső ajak 

 emelője és az orrczimpáé 8. kép. G útján. 



Kppen az utóbbi mozzanatnál fogva az orrczimpa tája 

 is ránczot kap és előáll a keserű érzésnek is mimikai 

 képe. Az édeskésség ennek éppen ellentétje, mert az 



20 Édeskésség elragadtatással. 



izmok munkája nem arra van irányítva, hog}' a részek 

 eltávolodjanak eg}'mástól s ezzel a kellemetlen hatást 

 kerüljék, hanem ellenkezőleg, az izmok működése az 

 édességnél az, hogy a kellemes benyomást, az édesség 

 hatását tökéletesen fölvehessek. A száj bezárul s az 

 orczákkal eg^'ütt a fogakhoz szorul. E hozzásimulás 

 folytán az ajkak nem dagadnak ki, hanem meglaposod- 

 nak 20. kép — s az ezek révén támadó mimikai 

 alakzat nemcsak édes, kellemes íznél, hanem kiválóan 

 kellemes lelki hangulatoknál is megalakul. A szem sze- 

 repe nagyon jellemző. Az édeskés vagy édes vonásnál, 

 inkább kifejezésnél, a szemgolyó fölfelé fordul, íg,y a 

 .szemcsillag a felső pilla árnyékába kerül, körülbelül 



