A mkckClönbüztetks. 97 



A MEGKÜLÖNBÖZTETÉS. 



!•: névsor maga mondja meg. hogy a dolgozat- 

 ban nincsenek alkalmazva azok a tinomabb meg- 

 különböztetések, a melyekel hat pontban kifejteni 

 iparkodtam és a melyek egyáltalában, de különösen 

 ott, a hol egy nieghatározott terület anthropologiai 

 viszonyairól van szó, nem mellőzhetők. 



1 . l\i hagyandók lettek volna azok, a kiknek családi 

 neve ucuizetiséget jelent, tehát : Német -— 3-szor — , 

 Tót — 3-szor — mert ezek más származásra mutatnak. 



2. Kihagyandók lettek volna azok, a kiknek neve 

 az ország más területein fekvő helységektől ered, 

 így : Koiiuíromi, Máuyoki. Maniczt, Dankhdzi, Kóiiyt, 

 mert ez beszármazásra mutat s e felfogás magyar 

 íold()n különösen indokolt; Bóka helység van Szerb- 

 és Horvát-Bóka megkülönböztetéssel. 



.*3. Kihagyandók lettek volna a nyilván idegen nevűek 

 mint: Osvald, Hekeli = Hekel; Sziver = Szilber; 

 Alatyikó = Matejkó ; Bogdán = Adeodat, ab Bog és 

 dan = Istenadta, szláv név. 



4. Nincs tekintetbe véve a köz-nemesi viszony, 

 mely a magyar ősi és rendi alkotmánynál fogva a 

 „tipusra" nézve szerfölött fontos, mert birtokviszonyai- 

 nál fogva helyhez kötött és ugyané viszonynál fogva 

 kevésbbé vegyülő volt. 



5. Xincs tekintetbe véve a jobbágyi viszony, mely 

 a nemesivel szemben a hódításnál és az alkotmány- 

 nál fogva más természetű, hoz7Á áramló és vegyülő volt. 



A neg}'edik pontra, a nemességre nézve figyelmet 

 kértek már az ilyen nevek: Komáromi, Mányoki, 

 Dankházi, -- a „Jobbágy" név — B.-Ederics - 

 felhívhatta volna a figyelmet arra, a mit jelent. 



A dolgozat szerint az egyének válogatásánál az 



Hermán : A magyar nép arcza. 7 



