VOI.F GYÖRGY TKTEI.K. 1 1.") 



,.A honfoglaló magyarság, elvont rogalniakban 

 gazdag szókincsének tanúsága szerint, u: értelmi fcj- 

 Icttségiick s:iiiiil\ii'LÍii.'í('> /'(i/uiii lilloli/' 



Ez pedig teljesen egybevág \'.\mbkki diagnózisának 

 avval a részével, mely úgy hangzik, hogy a magyar 

 „niuit úr L's pLirdJicsoló rLÍiiyoiiiUi szellciiil bclyei^ii 

 ii: általa meiihóditott lu'peleuickrc'" — tegyük hozzá : oly 

 állam tentartó sajátságok és tulajdonságok erejénél 

 togva, ii tiuivck iiiiiiíí c mai iiapokií^' szakadatlan sor- 

 ban Icvezetlietök. Kzt majd a k()ny\- II. részében meg- 

 látjuk. 



Ha mar most mindazt egybefoglaljuk, a niit a 

 \'oLF GvöRov tételéből, megpótolva a bó forrásból 

 merített \'A.MBERi-féle diagnózis értelmi részével, logikai- 

 lag kifejthetünk és a mit a ma élő színmagyarság 

 egészen sajátos tulajdonságaiból biztosan kö\-etkcztet- 

 hetünk — szem előtt tartva különösen azt, hogy e 

 színmag^'arságnak az ősfoglalkozások terén oly szer- 

 vezetei és alkotmányszerű berendezései vannak, a 

 melyeknek élő analógiáit eddig hiába kei'estük ^ úgy 

 megkísérelhetjük oly kép összeállítását, mely bizonyos 

 részeiben föltevéses ug}'an, mint bizonyos fokig föl- 

 tevéses minden, a mi messze multakra vonatkozik, 

 a melynek hatalmas mesteroszlopa azonban az. hogy 

 a nemzet jelenére is támaszkodik, abból is meríti 

 erősségeit. 

 A HONFOGLALÁS. 



A kép íme ez : 



A között a népvándorlási maradékokból származó 

 szervezetlen, inkább gyülevész tömeg között, mely 



' Ez különösen a halászatra és pásztoréletre vonatkozik, melynek 

 igen gazdag anyaga szintén egj-ütt van, e mű keretébe azonban be nem 

 vehető. 



8* 



