ÓSl SZERVEZET. 149 



állaniiilkotóvá, az idcik tolyliiii ;illaiiirenlail(')v;i leltek, 

 a melyeken szokásaihoz való rai;aszkodása, halalinas 

 önérzete nyugszik, a mely mepilkoUa szeme kileje- 

 zésében, mondhatni sugárzásában, az összes alk( )!(')- 

 részek egybet'orradását és egybekapcsolását. 

 ÖSI SZERVEZET. 



Semmi kétség, hogy akkor, a mikor a magyarság 

 még teljesen nomád életet élt, törzsi szerx'ezete volt, s 

 hogy a törzsöket úgyszólván csak az egyazon-lajúság 

 s az ebból folyó egyneműsége az életmódnak és a 

 köznek vehető szokás kapcsolta össze, a törzsek tehát 

 egymagukra nézve, vagyis egyenként függetlenek 

 voltak. Ebben az ósi szuverenitásban kereshető annak 

 a hatalmas önérzetnek gyökere, mely a magyai- népet 

 jellemzi és ékesíti, de a mely idők folyamán a ki- 

 alakult társadalmi létben és keretben sokszorosan 

 túlságba is vezetett, itt-ott el is fajult. I^z is kilövel 

 a magyarság szeméből. 



Ha az Alföldre, értve a síkot legészakibb vég- 

 ződvényéig, még most is rávetjijk pillantásunkat, leg- 

 több falva, sőt némely városa is, sajátosan elhelyezett 

 ház-soraival emlékeztet a magyarság haditáborozására ; ^ 

 a kifejlődött tanyarendszert, mint atavisztikus alkot- 

 mányt pedig — ahhoz a szellemes mondáshoz alkal- 

 mazkodva, mely szerint az építészet díszességével ke- 

 ményre fagyott zene azt a tanyarendszeit elne- 

 vezhetjük a magyarok megfagyott nomádságának. 



Mint egykoron az egyes törzsek és ezek kereté- 

 ben a sátorok patriarchális szervezetökben föltétlen 

 önkormányzati, mondhatni szuverén egységeket alkot- 

 tak, azon módon a mostkori tanya, avval a különb- 



* Flzt elsőnek IIki.i-wald jegyezte meg. 



