ÖSSZEHASONLÍTÁS. 1()9 



magyarban cszlelhelök, a kovetkc/o nioz/analokal 

 akarom összehasonlítani az allakun c\ckcn ;il laiuil- 

 mánvozotl tonik ncpekcix'cL 



„Ha a mai;yar parasztot közelebbről vizsgáljuk, 

 azonnal szemünkbe (Ülik komoly, méltóságos meg- 

 jelenése, és valahányszor én Középázsiában egy már 

 korosabb özbéget, turkománt vagy kirgizét láttam, 

 mindannyiszor feltűnt nekem a hasonlatosság a mi 

 magyar parasztunkkal. ' 

 KOMOLYSÁG, LOVAGIASSÁG. 



„A tonik ember az ugrálást, a könnyű beszédet 

 megveti, ezt komoly íerfiúhoz illőnek nem találja. 

 Meg^jelenésében, szokásaiban, beszédmódjában, min- 

 denben csak a méltóságot tartja szeme előtt. - 



„X'alamint a középázsiai törökből bohó, ugrándozó 

 ember nem válik, sőt ezt szégyenletesnek tartja, így 

 van ezekkel a mi parasztunk is. 



„A mi közrendű emberünknek egyik íotulajdonsága 

 a lovagiasság, de az e\^'el eg\'üttjáró úrhatnámság is ; 

 ugyanez megvan ázsiaszerte a töröknél is. 



..A török ember orozva ritkán vagy sohasem gyil- 

 kol és nyílt erőszakkal veszi el azt az embertől, a 

 mi neki kell ; lopásra nem adja magát ; sőt azt mondja : 

 lopni férfiúhoz nem illik! 



„Mint lovagias ember megtartja és beváltja szavát 

 és csak a zsarnokság teheti álnokká és cselszövővé. 



' Igen érdekes az, a mit csak a legközelebbi napokban — 1902. ara- 

 táskor — ScT. George Macaülay-Tbeveltan közvetetlen tapasztalásból a ma- 

 gyar arató-munkásokról mondott: ,,Mily becsületes, jóságos arczuk van 

 ezeknek az embereknek !•' Egy országban sem oly rokonszenvesek a mun- 

 kások, mint a magyaroknál. Valami büszkeség és méltóság van az arczukon. 

 -Más országok munkásainál ez nincs meg ; azok vagy a túLságig alázatosak, 

 vagy arrogánsak. Vasárn. Újság 1902. 28. szám p. 458. Ez azonos avval, 

 a mit Reishard asszony már 180G-ban megjegyzett. 



' Lásd hátrább a táblabiró jellemzésénél. H. O. 



