összKiiASoNLirAs. 1 7.'! 



csak a hDiitoglalas idcjcbcn kcMíillek az cltoi;iall le- 

 rületrc, hanem heszivar().L;nak kcsohhcn is. Ázsiából 

 még a honfoglalás ulan is bcjoltck a rokon fajok: 

 kunok, besenyők és tatár elemek, a kik fel-felújították 

 a régi ázsiai emlékeket és a feledésbe meiülő szo- 

 kásokat újra feltámasztották. 



..Érdekes és fontos pszichológiai tanulmányt lehetne 

 ezekből fakasztani ; de csak akkor, ha nemcsak a 

 magyar, hanem a rokon népek szokásait is alaposan 

 ismernők. Semmi kétség, hog\' az összehasonlító mód- 

 szer ezen az alapon sok fontos tényt derítene f()l. 



ZENE. 



.,A zenére vonatkozólag is áll az, hogy a ma- 

 gyaroké inkább ázsiai, mint európai. A mag\'arok 

 zenéjüket magukkal hozták Ázsiából. 



„A mi az eddigiekben a népről, a közrendről van 

 mondva, azt az úri osztályra nem lehet alkalmazni, 

 mert ez az idegen művelődés emlőin nevekedve, egészen 

 nyugotivá vált. 



VISELET. 



„A viselet dolga a következő szempontok alá tar- 

 tozik. Az úri ruha, mint tudjuk, csak a mongol had- 

 járat után, tüzetesebben meghatározva, a X\^-dik szá- 

 zadban kezdett elterjedni. Mindaddig, a mint azt a 

 krónikák képein látjuk, tisztán keleti volt a magyar 

 úri ruházat. A mag}'ar közrend bő gatyája, mint tud- 

 juk, szintén régi keletű. A bizancziak történetéből 

 tudjuk, hogy a görög szokások az avarok alatt már 

 elterjedtek Pannóniában, velők a görög ruházat is. 

 Ennek a szoknyaféle bő, görög népruhának, melynek 

 neve ,,fisztan'\ hasonló mása a magyar gatya, avval 

 a különbséggel, hog}' ez utóbbi hosszabb és bővebb 

 s az inge is hosszabb. A szűr, a suba, a süveg és 



