^éí'9 



^^ midun kün\'\-em már he V(jll nyújtva és át- 



ment a bírálaton is, akkor jelent meg Timon 

 ÁKos-tól ily czímü munka: „Mag\'ar alkot- 

 mány és jogtörténet, tekintettel a nyugoti államok 

 jogfejlődésére. Budapest 1902/' Előszava 1902. szep- 

 temberben kelt. 



Ez a minden tekintetben jelentős és kiváló mü, 

 egész terjedelmében es minden részében nz irodalmi 

 források leggondosabb fölhasználásával épült fel és 

 minden következtetésében, a mely az irodalmi forrá- 

 sok keretén túlra is vezet, rendkivül óvatos, mert 

 tiszteletben tartja a megokolhatás minden követel- 

 ményeit. 



Minthogy pedig Timon Ákos könyve a magyar 

 alkotmán^-t és jogtörténetet lehetőleg a nemzet őskorá- 

 tól kezdve szen-esen ig}'ekezik levezetni, megragadva 

 minden eg}Ts, még a legkezdetlegesebb mozzanatot 

 is, a melyet az alkotmány és jog csirájának vehe- 

 tünk, nagN'on természetes, hog}' könwe az én kfiny- 

 vemmel tárg}- és viszony szerint sokszorosan szembe- 

 kerül, különösen abban, a mi az ősi szer\'ezetekre 

 vonatkozik, a mit ő mint történetíró a maga eszkö- 

 zeivel, én mint ethnológus a magaméival állapít és 

 állapítok meg. O kön}^'ének „I. Korszak. Az ősi 

 államszer\'ezet kora" czímü szakaszának különösen 



