FrOGELKK. 1 í )« » 



A muiívarsái;- mar akUor sem lelkesedett az e.iívé'nért. 

 hanem a/ eszméért, a kozcrt. Az ei;yén isé.i;' elve 

 sohasem emelkedett az allamis;iL;\ a ma^'ánjo^" suha 

 a közjog fölé. 



.4 nciii:etst\íi clfoiíUütd ..szállás" közös hiliíjíloii 

 volt. Egyi'iií földtiilajdoii nem létezett. 



A nemzet sé^ tagjai földközösségbeii éltek: így műi- 

 den nemzetség gazdaságilag külön egységet alkotott. 



A magyarok megtelepedésük idejében még félnomád 

 eletet éltek. 



Ehhez képest a magyarság a földközösségnek azt 

 a nemét gyakorolta, a melyet „nomád földközösség- 

 nek" nevezünk, a midőn a még kezdetleges földmívelés 

 és már virágzó állattenyésztés az óriási határokon 

 íbl\'\'ást helyet cserél. 



A földmívelés erősödésével halad a megtelepülés; 

 a családok elkülönülnek, a közös táborok oszladoz- 

 nak. A mai tanyák képére külön, állandó háztartások 

 keletkeznek s előáll a családi házközösség, végre az 

 eg}'éni birtok mint magántulajdon. 



De az ország területének jelentékeny része a 

 nemzetség szerint való földosztásba nem vonatott belé, 

 még pedig természeti okoknál fogva. Ezek a részek 

 a törzs külön tulajdonát alkották továbbra is ; meg- 

 maradtak az eg}'éni tulajdon mellett is tovább folyó 

 nomád és félnomád gazdasági élet, mint: halászat, 

 vadászat és baromtenyésztés üzésére. Itt tehát első 

 sorban a vizek, nádasok, rétségek és legelők alkották 

 továbbra is a törzs közös vagyonát. 



A törzs közös tulajdona a monarchikus elv győzel- 

 mével változott nemzeti vag\' állami tulajdonná, a midőn 

 a király ráteszi a kezét és megalkotja a vármegyét. 



Eddig TiMuN Ákos. 



