Vezérszó. 



Az embert és barmot táplálii, a' tűidet és tájakat széi 

 pitő, a' nemzetekel p<)lg-árosit('> , az ország-okat anyag- 

 jólétre emelő föld m ívelés, csak az ős, és az ujabb korban 

 méltán} oltatott illően. Ismerjük az emberiség- virág- 

 korát, a' patriárcliai időket; midőn Abrabám fákat ültetett 

 fiethelben; Jákob baromőrködék Hárámban; Boáz , Dávid- 

 nak és a' bold. Szűznek is őse, szérűn hála a' garmada 

 mellett. Betlehemben, Ismerjük a' régi Egyiptust, a' 

 IVilns vizét mindenüvé eloszlató, szántóföldeket 's réteket 

 öntöző, igen mesterséges csatornáival, és hajdani olly 

 nagy termékenységével együtt, hogy a' régi Olaszhon gab- 

 nacsűrének tartatnék. Ismerjük a' földmivelésben és ke- 

 reskedésben egyiránt nagy Carthágot, és ennek nagy 

 nevű ir('>ját, !\Iag('»t; ki olly jeles munkát irt 32 kötet- 

 ben a' földmivelésről, hogy midőn emiitett város a' római- 

 aktól haddal megvétetett, és az itteni könyvtárakat a' ró- 

 mai tanács az afrikai fejdelmeknek elajándékozná , Magó 

 könyveit latin nyelvre lefordítatta , közhasználat végett, 

 és tisztelet jeléül. *) A' régi görögöknél királyok, 

 és hadvezérek foglalkoztak béke idején a' földmívelés- 

 sel: sőt munkákat is adtak ki a' mezei gazdálkodásról: 

 jelesen: Hiero, Atlalus, Philometor, Archelaus, és Xe- 

 nophon. **) Épen igy tőnek a' roma i hadvezérek a' 

 köztársaság korában, kik maguk kezével mixelték a' föl- 



]) Plin. Hist. i\al. XVIII. c 5 

 •') Mézelt iró, iigvaiioll. 



