ií8 



kozó , késedelmes, királyi parancsoknak nem eng-edű köz 

 nemesség-bői , vag-y pedig- már elnyomott jobbág-yság-biil : 

 mint az 15E6: 10; és az 1523: 19. t. czikkely tann- 

 sítják, és ezekről báró H er ber stei n ,*) Tubcro**) 

 és a' szemtanú Broderics püspök bizonyságot tesz- 

 nek.***) \ag-y leczke adaték tehát már ekkor nemze- 

 tünknek , mint kell a' földmíves népet, ember-, és sze- 

 mélyes jog-aiban meg^hagyni, sőt hatalmas karral védni. 



Vég-iil harmadszor: az nrbéres rendszer útjá- 

 ban áll a' f ö I d m í V e s osztály értelmes, erkölcsi 

 és főleg- iparos nevelésének. Mi ig^en jiil tudjuk, 

 hog-y a' középkori honvédelem ideje egészen lejárt, melly 

 leg-inkább néptömeg-i nag-yságra , testi erőre építetetl , 

 és lelkesedésre ; nélkülözhetők levén bemie azon tud(»- 

 mányok és gyakorlatok, mellyek a' lőpor, és lőszerek 

 feltalálása óta ebben lényeges szükségüek. Fegyvert te- 

 hát már mi sem kívánmik adatni jobbágyaink kezébe 

 honvédelem végett, mert katonáskodás, és békés föhlmi- 

 velés , ma ngy látszik öszszeférhetlen dolgok. Azonban 

 az ész, erkölcs, és ipar fegyvereit még sem kívánjuk tő- 

 lük elvetetni; mert ezek azok , mikkel a' földel teljesen 

 legyezhetik, és a' benne rejlő áldás-forrás zárait feltör- 

 hetik. Ámde úrbéres rendszerünk ezen fegyverektől 

 fosztja meg őket mindetuiap , mint, ha a' következőkre 

 figyelmezünk , könnyen átláthatjuk. Láttuk az okszeres 



*) IVihil retiii.s.sinii C8l a puinp.i, la-slü, iiisDlciilía, ac liisii, doncc 

 concidrrot: iil ii ii iiii'j)lr' (|iii!lam ex aiili« is dixerit; So. iuiii(|>iaiii 

 vidissc , vol aii(li\ i.s.sc rcfjiu.m ulliitii (jiiod niajoro alque Hun- 

 gária , gaudio r'i lii('udii) pcriret. C o m in c n l a r i i r r r ii ui 

 ui u s c o \ 1 t i c a I' II in. p. 145. 



•') Ad cdic.liim liiid()\ii;i M-i paiici adiiiodiim iinbilcs r.oitvciiei-e; 

 quidani enini diuli.nu olio drKides, iiiililiaiii deli eclabuiiliii-; aiiis 

 peciHiiac ad e(pios , «'l arma paranda dccranl: nunniiili pau- 

 cis ii> .spéciéin missi»í, ne diclo non amlicnlc.s esse vidcrentiir, 

 domi ialilaniiil. T ii it c r u n i s (' o ni in e n l a rii, rr r ii m 

 sui le inp o ri s. L. 1 1. 



*") De8 c ri |t lio c la d 1 M IVI o ti a c s i e n s i s : K r a n c o f n r- 

 li 1681. yuuiiini — iiohiliiiin — aiiqiii dum inandaluin reginm 

 cxoqiii re«;usani ; dmn privilegia siia , cl inoroin haruniiin .siih 

 rogii.s tanliini signi.s itujlilandi jaclant, ea qiio(|(ir ro.s — Dravi 

 sciiiccl : dclcnsiü — fnil praclorniissa. 



