107 



kor t. i. a' várföldek , mik eredetileg- a' hoiivédelernre 

 szentelve voltak, mint fulebb érintettük, elajándékoz- 

 tattak, sőt elpazaroltattak a' honvédelmi alap nag-y meg- 

 gyöngílésével. Eleknek dézmáiból és kileiiczedeiből kel- 

 lett tehát kikerülni a' hadtartási köllség-eknek , mellye- 

 ket a' királyok tenni többé nem bírtak : már bandériumok 

 tartására szorilván az ország- főpapjait és főnemeseit; a' 

 minthogy I. Lajos is nyilván kimondja : ut per hoc honor 

 noster augeatiir , et ipsi regnicolae nostri íideliiis possint 

 famulari, mellyel öszhangzik az 1559: 14- is. 



Azon tétel is igaz , mit följebb említettünk , hogy 

 hajdanta mindenki azért volt köteles dézmát fizetni, hogy 

 keresztyénségét bebizonyítsa , és üdvezííljön. \Ieg-tetszik 

 ez, az 1498: 52. t czikkből, hol ezek vannak: Sünt 

 quam plnrimi rusticorum , qui absque solutione ullarum 

 decimarum, in plerisque locis commorantur : seque chri- 

 stíanos esse minimé recognoscunt. De kiviláglik III. 

 Endre királyunk 1297-diki okleveléből, mellyben Filep, 

 r. pápai követ ezen szavai idéztetnek: Quod sine admini- 

 stratione justarum decimarum, aniinae salvari non possint. 

 Ez is ollyan állítás, melly említett sötét kor hierarchiai 

 színezetét viseli ; időben kelt , időben el is múlt. Dézma- 

 adásbelí kötelességről Urunk mitsem tanított, hanem igen- 

 is a' farizeusoknak elviselhetlen ig-ájáról, kik még- a' kap- 

 rot , mentát , és köményt is megdézmálták : — INláté 23, 

 V, 23. — és nem előbb, mint 585-ben, a' maconi 

 frank zsinatban mondaték ki elsőben a' dézma joo-szerű- 

 sége; 1789 pedig, ugyancsak a' frank nemzeti convenl- 

 lieu minden dézma , mint csupán históriai jogon alapuló, 

 eltöröltetett kárp<Ulás nélkül. Látni való tehát, hogy ha 

 amaz említett sölétkori tan állana , úgy jelenleg- a' most 

 élő keresztyénség- legnagyobb része elkárhoznék. 



ítélje meg már most akárki , szintolly jogszeres-e 

 a' jobbágyot adiiztatnj dézmával olly egyénnek, ki őt je- 

 lenleg ttgy szalmaszállal sem \édikül ellenség ellen, mint 

 a' millyen észjogszeres őt adóztatni hadi adóval a' kirá- 

 lyi fölségnek, ki őt zsoldos seregeivel hatalmasan védi 



