132 



dák. Jelesen élöpéldák erre a' maglókat örökösen meg-- 

 váltott község-eink, mellyeknek helyzetük lagadhatallanul 

 jobb azon jobbágyokénál, kik még- most is a' feudális bilin- 

 csek alatt nyögnek , és a' kikről országilag el van ismer- 

 ve , hogy nehánj gyéren mutatkozó és igy mitsem bizo- 

 nyító egyéneket kivéve , tartozásaiknak eleget nem te- 

 hetnek; mert mindenöket oda adván az adóra, még adó- 

 sak maradnak. Külföldi példákat illetőleg, már némelly 

 jól sikerült lengyelhoni örökváltságokról szóltunk. Szük- 

 ség , hogy még itt egy oroszhoniról emlékezzünk , mit 

 Kúra kin herczeg létesített 180E. Ezen nemes keblű 

 berezeg 59,341. desjetinnyi jószágát , örökváltság ut- 

 ján eladá E986 jobbágyainak egy millió százezer ru- 

 belért , melly öszveget E5 év alatt kellé határnapon- 

 kint lefizetni. Ezen részletes lefizetések , beléjök szám- 

 lálván a' hatszáztolias kamatokat, ;^5 év elforgása alatt 

 tőnek S,600,000 rubelt : mellyek az eladás esztendejé- 

 ben , 1802 hatszáztolias lábon 609,000 rubelnyi ka- 

 mattal jövedelmeztek. Az eladás előtt szinte ezon job- 

 bágyoktól bevett jövedelme a' berezegnek tett 30,000 

 rubelt; miknek tőkéje 500,000 rubel; nyert tehát őaz 

 eladás által 109,000 rubelnyi tőkét; és a' részletes fize- 

 tés egyegy jobbágyra kiveltelvén , egyre évenkiut nem 

 esett több 11 — 20 rubelnél. iMílly sokat nyert ezen örök- 

 váltságban az álladalom , 3,000 új szabad földniíves ke- 

 letkezésével , alig kell enilítnünk *) A' többi földesurak 

 javára szolgálandó hasznairól az örökváltságnak, a' követ- 

 kező szakaszban. 



,,Együlegyig mind kivonatos dolgok , igy sziilnak 

 itt némellyck , rsak az a' kár, hogy az íl r ö k vá 1 1 ság 

 útja és módja eddigelé a' rejtények , és a' meg nem 

 fejtett talányok közé .sorozandó. Mivel ez pénz nélkül nn?g 

 nem eshetik: úgyde hol vesz a' nyomorú jobbágy pénzt, 

 kinek, valamint urának olly kevés hitele van? Talán zá- 

 logbankot állit fel a' hon ? üdves lenne ez, csakhogy 



•) Der Credit, von St. v. Széchényi. Leipzig. 1S30. S. 333. 



