162 



mindig- hü cselédek tartását , úrszéket 's más alkalmal- 

 lanságokat föltételezvén; mindezek elmaradnak a' haszon- 

 bérlőnél , a' ki minden g-ondját arra fordítván , hog-y jó 

 karban legyen a' g-azdaság, mivel felügyelésre mitsem 

 költ, jóval több tiszta jövedelemhez jut , és így több ha- 

 szonbért fizethet; niellyet, lejárván a' kötött évek, föl- 

 jebb is lehet rúgtatni , ha a' kötött idő aiatt a' termékek 

 ára szembetünöleg- nevelkedett, és a' fekvő jószágba fek- 

 tetett tőkék jobban gyümölcsöznek mint az előtt; miket 

 az urbérnél tenni koránsem lehet. 



Ha már elgondoljuk, miily nagyra emelkedhelik 

 valamelly földnek évi jövedelme , ha teszem a' mellett 

 vagy országút vomil el , vagy jeles csatorna, vagy vas- 

 úi; továbbá ha figyelembe vesszük, mennyit emelkedik 

 az, ha azon hon, mellyben az fekszik, szerencsés körül- 

 mények közbejötte által , tisztán földmivelő országból 

 gyáriparos , vagy mi még több, kereskedő honná válik ; 

 mint ez a' miilt században Angolhonnal meg-törlént , hol 

 már ma a' szántóföldek tíz annyi hasztiot adnak, mint az 

 előtt; ha végre fontolóra a esszük, hogy egy gyárváros 

 alapítása, egy jeles gőzmalom, egy új kőszén-, vagy más 

 akna nyitása, eg-y érczesvíz vagy eg"y jeles fürdő kelet- 

 kezte nlán, mikhez közel fekszik a' jószág, mennyit nyer 

 az becsben; ezeket ha elg-ondoljuk, szinte ellenkezőnek ta- 

 láljuk a' jó g-azdaság- elveivel az örök haszonbért , melly 

 mintegy l<'bilincs(íli a' jószág nagyobb jö\edelmezését; 

 melly avult rendszer azon tévedésen és álelven épült , 

 hogy van ollyan maxiirmma a' föld jti\edelmének, min az 

 már följebb nem emelkedhetik. Pedig- eij g-yermeki esz- 

 me , és sött't korba vah). íMerl ma már az ipardiis nem- 

 zetek példáibíil Indjnk, hogy jelesen Angolhinihan — 

 melly szépen <'gyesíti mind a' hfironi , t. i. földmíves-, 

 gyár- és kereskedelmi ipart — a' földmí\('s tíz annyit 

 vesz be ma egy hold azon minőségű de okszerüleg mi- 

 volt földből , mint honunkban. A' physi<Kratákkal is köz 

 volt még^ e' té\edés; kik túlbecsülve a' föld szokott, és 

 álland(') jövedrfílmél , az ipar és a* szerencsés helyzet ál- 



