198 



verkezett volna önszántából , kit ab immemoriali kötélen 

 fog-tak katonának? — Oh ne híg-yjék önök uraim I 

 e' nép ekéjénél maradt szántani azok számára, kik a' 

 hazáért vérzének. De ig-enis voltak akkor is , mikint 

 vannak ma is nyugtalanok , tunyák , dologkerülők 

 ezek használták az alkalmat, 's a' szent búcsú palást 

 ja alá nem rettegének ártatlan vért ontó gyilkot rej 

 leni; ezek összeszövetkezvén holmi vándor diákokkal 

 fráterekkel , kenyértelen szolgákkal , pásztorokkal 's ki 

 vált a' szerte kóborló idegenekkel , 's kiegészítek Dózsa 

 táborát; a' mint ezt Svastics Ignácz Magyarország törté- 

 neteiben hitelesen olvashatni. Es a' törvény szava még 

 sem tett különbséget , az kitnondá a' szolgaságot általá- 

 nosan , hogy lakoljanak azon ezrek is , kik mit se véte- 

 nek; kimondatott: ha erőszaktétel által vétkezik az 

 apa, legyen a' fiu és leány örökös szolga, 's fosztassék 

 meg minden elöljáróság viselhetésétől; 's viszont, ha a' 

 fiu követi el a' büut, ugyanazon büntetés sújtsa az ősz 

 apát. *) 



Ulászlónak ugyanazon Rendelvénye volt némi jó- 

 tékony hatással is az elnyomott néposztályra , mert az 

 úri tartozások több rovataira is kiterjeszkedett; így el- 

 határozá: hogy a' paraszt akár telkes, akár feleséges zsel- 

 lér, urának évenként 1 ftot fizet. VII. Rend. 15. czikk, 

 — minden aratható, kaszálható , szűretelhető javadalmai- 

 ból kilenczedet ád. VII. Rend. 18 czikk, — minden hol- 

 napban egy csirkét, minden évben két ludat, minden tíz 

 egész állománytól egy hízott sertést ; 's minden héten 

 urának egy napot köteles szolgálni. — Alitit látjuk , a' 

 törvény rendelkezett ugyan, melly hamegtarlatik az ille- 

 tők állal , a' parasztnak oUy sok nyögő oka nem leendett 

 kimondott szolgasága alatt jajgatni; de mivel személyes 

 szabadságál<')l meg* volt fosztva , annak bíráskodása alá 

 vettetett, kinek földén lakott; ne ijedjenek meg önök, 

 ha azt mondom : hogy a' paraszt folyvást nyögött. 



♦) Corp. Jur. l'lászl. VII. R, 47. 



