251 



ln»l , — és a' marhás erőnek vag-y szerszámnak neméi , 

 mellyel rneg^^jelenjék. Eltelnek néhány (trák, mig ezen ki- 

 terjedi lielység-ekben a' palélák széljel hordatnak. Most 

 kérdés : haza jöü-e tanyájáról a' g-azda , vagy sem ? Az 

 utolsó esetben íiírétsem hallja meg* azon hétre lett kiren- 

 deltelésének; az els«>bén pedig-, ha például a' kirendelés 

 héitVire történt, köszönje meg az uraság, ha kedden meg- 

 jelenik, mert kiérvén vasárnap este a' tanyára , egy nap 

 beletelik míg igás marháját a' csordáról haza hajija ; fél- 

 nap , néha több is kívántatik, míg onnan kirendeli helyé- 

 re elér; és «iidőn fáradtan, 's kiéhezve oda elért, íme 

 megváltozott az időjárás, tarlós esőzés a' szántást hátrál- 

 tatja , rögtöni zápor a' szénagynjlést lehellenné teszi , és 

 az uraság jobbágyait haza bocsátani, elvesztegetett 

 idejöket robotba beszámlálni, és az egész hetet, 

 mitílhogy időközben más czélszerű munkára rendelést len- 

 ni nem lehel , heveréssel kényleien eltölteni. Tisztelet- 

 tel kérdem : hol itt a' haszon ? Bizony bizony mondom , 

 ha igazságos arányba tesszük az innét eredő veszteséget 

 a' robot iitáni reménybeli jövedelemmel , melly a' fönebb 

 érintettekben rejleni mondalik , úgy hiszem , mert a' ta- 

 pasztalás is ide nyilatkozik , hogy a' robotbeneficiumban 

 maga a' hason lítólagos haszon is elenyészik. 



b) Dézma. 



A' dézmából , kivált nagyobb birtokokban , az ura- 

 ság nyeresége azon arányben nevekedik, mellyben a' 

 jobbágyoké fogy. Ezt ugyan sokan egészen tiszta nyere- 

 ségnek tartják , mert hol valaki sem nem szánlotl , sem 

 nem boronált , sem nem vetett , sőt nem is aratott, mégis 

 kepéket , csomókat hordának készen csűrjébe , vagy sze- 

 rűjére , 's neki a' leendőkből nem marad egyéb fenn , 

 mint azokat kinyomtatni , vagy kicsépeltetni , azután el- 

 adni ; ott igazi hogy a' nyereség tiszta, 's bármi csekély 

 legyen is az , mindig nyereség marad ; ha azonban fül- 



