E- rr r 



I o s z o. 



Ha az forog-na kérdésben : adassék-e a' föld népének a' 

 földesurak rövidség-évei ismét némi ország-g-yülési ala- 

 mizsna? — határozottan tagadólag" felelnék. 



Apró engedményezések ugyanis csak leg-yezg-etik 

 a' telek népét , 's noha eg-y felől e' keg-yelések a' földes- 

 úri tulajdont bántják , más felől még-is kivánt jólétet nem 

 eszközlenek, sőt a' vég-képeni felszabadulást a' folytonos 

 könnyítés üriig'ye alatt késleltetik. 



Ezúttal azonban arról van szó , valljon a' földes- 

 urak igazainak sérelme nélkül adassék-e 10 millió föld- 

 mivelőnek szabadság és tulajdon — ? 



'S e' kérdésre határozottan igent mondok; — mert 

 rendithetlenül meg vagyok győződve Deák Ferencz gyö- 

 nyörű mondásának igazságáról, miszerint ,,a' szorga- 

 lomnak két hatalmas rugója van: — szabadság 

 és tulajdon; két hatalmas ösztön ád a' polgár- 

 nak erőt, 's lelkesedést a' hon védelmében, 's 

 e' két ösztön: szabadság és tulajdon; 's csak 

 két erő köti biztosan a' népet honhoz 's tör- 

 vényhez, 's e' két varázs erő: szabadság és tu- 

 lajdon. — 'S mert mint a' költő énekli: 



Erős lesz országunk, nagy a' király. 



Hol ennyi ember boldog hont talál" — 



Elmondandóm alább nézeteimet az úrbéri adók két 

 legsülyosbikárol, a' robot- és dézmáról ; 's megkisérten- 

 dem a' váltság hasznait taglalni , e' helyt tehát csupán 

 hitvallásomat kivánom kitárni. 



Minden kornak van bélyege , — a' miénk a' meleg 

 emberszeretetét viseli , 's mig egy részről a' tudomány 

 és áldásos mivelődés a' sötét elfogultsággal sikeres tusát 

 viv, más felől a' természeti jog az ó- és középkor vaskos 

 utódával , a' hűbériséggel kezdé meg elkeseredett bar- 



